УХВАЛА

16 березня 2020 року 
Київ
справа №824/747/19-а
адміністративне провадження №К/9901/5264/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Чиркіна С.М., 
суддів:                     Єзерова А.А., Саприкіної І.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі № 824/747/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ: 
У 2019 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність та відмову відповідача оформити всі необхідні документи та подання про призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і направити вказані документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області;
- зобов`язати відповідача оформити всі необхідні документи та подання про призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і направити вказані документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області для розгляду та прийняття рішення.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.10.2019 позов задоволено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 апеляційну скаргу відповідача задоволено, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.10.2019 скасовано, прийнято постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
24.02.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 і залишити в силі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.10.2019.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд встановив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.
Згідно з інформацією наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд першої інстанції розглянув вказану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини двадцятої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Отже, в контексті вимог частини двадцятої статті 4, пункту 3 частини шостої статті 12 та статті 262 КАС України справа відноситься до справ незначної складності.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її. Крім того, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктом "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки такі посилання мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, тому не можуть бути прийняті, як такі, що мають виняткове значення.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Крім того, рішення суду апеляційної інстанції відповідає правовим позиціям викладених у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 22.11.2018 у справі № 161/4876/17, від 22.01.2019 у справі № 295/10742/16-а, від 27.02.2019 у справі № 295/6454/17, від 10.07.2019 у справі № 299/509/15-а, від 25.07.2019 у справі № 806/1402/16, від 22.08.2019 у справі № 295/7220/16-а, від 17.10.2019 у справі № 761/19075/17, від 24.10.2019 у справі № 761/14626/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 537/1980/16-а.
Доводи касаційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 750/9775/16-а та її протиріччю висновкам викладених в інших постановах Верховного Суду є безпідставними, оскільки у вказаній постанові Верховний Суд не сформував нового правового висновку, а лише направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції. У вказаній постанові констатовано, що суди першої та апеляційної інстанції неправильно застосували норми матеріального права, та зазначено, що у справі залишилися нез`ясованими обставини того, чи стверджувана заявником наявність вислуги років для призначення пенсії фактично існує, якими документами це підтверджується, який вид служби заявник просив зарахувати для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, чи служба в цих органах підлягає зарахуванню для призначення пенсії за умов, про які заявляє позивач.
З урахуванням вищенаведеного, касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню в розумінні статті 328 КАС України, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Аналогічна позиція стосовно застосування статті 12, 328 КАС України висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 16.08.2018 у справі № 820/1387/18, від 23 серпня 2018 року у справі № 760/7810/17, від 16.04.2019 у справі № 760/16355/16-а, від 24.07.2019 у справі № 1540/4527/18, від 02.07.2019 у справі № 333/6206/17, від 22.07.2019 у справі № 620/252/19, від 10.01.2020 у справі № 826/17644/18.
Враховуючи, що оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України винятки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі № 824/747/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                       С.М. Чиркін 

Судді:                                                                                 А.А. Єзеров

                                                                                          І.В. Саприкіна