ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2793/20 Справа № 199/7651/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого - Пищиди М.М.
        суддів - Петешенкової М.Ю. Свистунової О.В.
        за участю секретаря судового засідання - Літвінової А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У вересні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.
       В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2013 року по цивільній справі № 205/8586/13-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття.
       Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 51476373, яке знаходиться на виконанні в Амур - Нижньодніпровському ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, розмір заборгованості за аліментами складає - 97 989,94 грн, станом на 01 вересня 2018 року.
       За підрахунком позивача розмір пені, яка порахована на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, за період з квітня 2016 року по 01 версеня 2019 року, складає 532 352, 29 грн, втім, враховуючи, що сума пені перевищує суму заборгованості відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, позивачем визначений розмір пені в сумі 97 989,94 грн.
       Враховуючи зазначене, позивачка просила суд стягнути на її користь з відповідача заборгованість по аліментам стягнутих на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 97 989,94 грн (а.с.1-2).
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 2 454, 71 грн. 
       Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.29-30).
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів. 
Зазначає, що суд першої інстанції помилково не погодився з розрахунком зазначеним у позові та розрахував суму пені за 2016-2019 рік у розмірі 2 454, 71 грн, однак такий розрахунок є невірним та суперечить нормам матеріального права.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття.
       Виконавче провадження було відкрито 06 червня 2016 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпропетровська.
       Відповідно до розрахунку заборгованості, який складений державним виконавцем, розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів (ВП 51476373) станом на 01 вересня 2019 року становить 97 989,94 грн.
       Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи пеню у розмірі 2 454, 71 грн, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач дійсно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини і тому повинен сплатити позивачу неустойку, яка обраховується, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати, про що надано розрахунок державного виконавця, до серпня 2019 р., підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач дійсно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини і тому повинен сплатити позивачу неустойку. Однак, не може погодитись з визначеним розміром пені.
       Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.
Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.
Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував.
Відповідно до розрахунку заборгованості, який складений державним виконавцем, розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів (ВП 51476373) станом на 01 вересня 2019 року становить 97 989,94 грн.
Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
       Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
       Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
       Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
       Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
       Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
       Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
       За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
       Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
       У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
       У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
       Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
       У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
       Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц (провадження № 14-61цс18).
Позивач просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, починаючи із квітня 2016 року по 01 вересня 2019 року. Однак, колегія суддів не бере до уваги при здійсненні розрахунку суму в розмірі 23 362,36 грн, оскільки розрахунок заборгованості не містить періоду (помісячно), за який утворилася заборгованість в цій сумі ( за квітень 2016 р - заборгованість помісячно відсутня).
Пеня за прострочення сплати аліментів складає:
(період травень 2016 р. - грудень 2016 р.) 
Травень 2016	526,08	1188	6 248,88	
Червень 2016	1254,5	1157	14 520, 35	
Липень 2016	1254,5	1126	14 131, 30	
Серпень 2016	1254,5	1096	13754, 80	
Вересень 2016	1254,5	1065	13 365,75	
Жовтень 2016	1254,5	1035	12 989, 25	
Листопад 2016	1254,5	1004	12 600, 20	
Грудень 2016	1254,5	973	12 211, 15	

Всього: 99 821, 68 грн.
(період січень 2017 р. - грудень 2017 р.);
Місяць/рік	Розмір заборгованості (грн.)	Кількість днів	Сума пені (грн.)	
Січень 2017	1728,00	945	16 329,60	
Лютий 2017	1728,00	914	15 793, 92	
Березень 2017	1728,00	884	15 275,58	
Квітень 2017	1728,00	853	14 739,84	
Травень 2017	1728,00	823	14 221,44	
Червень 2017	1728,00	792	13 685,76	
Липень 2017	1728,00	761	13 150,08	
Серпень 2017	1728,00	731	12 631,68	
Вересень 2017	1728,00	700	12 096	
Жовтень 2017	1728,00	670	11 577,60	
Листопад 2017	1728,00	639	11 041,92	
Грудень 2017	1728,00	608	10 506, 24	

Всього: 161 049,60 грн.

(період січень 2018 р. - грудень 2018 р.);
Місяць/рік	Розмір заборгованості (грн.)	Кількість днів	Сума пені (грн.)	
Січень 2018	2171,00	577	12 526,67	
Лютий 2018	2171,00	549	11 918, 79	
Березень 2018	2171,00	518	11 245,78	
Квітень 2018	2171,00	488	10 594,48	
Травень 2018	2171,00	457	9 921,47	
Червень 2018	2171,00	427	9 270, 17	
Липень 2018	2171,00	396	8 597,16	
Серпень 2018	2171,00	365	7 924,15	
Вересень 2018	2171,00	335	7 272,85	
Жовтень 2018	2171,00	304	6 599,84	
Листопад 2018	2171,00	274	5 948,54	
Грудень 2018	2171,00	243	5 275,53	

Всього: 107 095,43 грн.

(період січень 2019 - серпень 2019).
Місяць/рік	Розмір заборгованості (грн.)	Кількість днів	Сума пені (грн.)	
Січень 2019	2316,5	212	4 910,98	
Лютий 2019	2316,5	184	4 262, 36	
Березень 2019	2316,5	153	3 544,24	
Квітень 2019	2316,5	123	2 849,30	
Травень 2019	2316,5	92	2 131,18	
Червень 2019	2316,5	62	1 436,23	
Липень 2019	2316,5	31	718,11	
Серпень 2019	2316,5	0	0	

Всього: 19 852,4 грн.
Разом з тим частиною 1 ст. 196 СК України встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Враховуючи те, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з квітня 2016 року по серпень включно, станом на 01 вересня 2019 року, становить 97 989,94 грн, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 97 989,94 грн.
Отже, вирішуючи спір, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти, виникла заборгованість по аліментах, однак, провів невірний розрахунок, тому рішення суду першої інстанції слід змінити, збільшивши суму пені за прострочення сплати аліментів з 2 454,71 грн до 97 989, 94 грн.
Щодо вимог апелянта про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи додано: договір про надання правничої допомоги № 0/1 від 23 серпня 2019 року та квитанцію № 17 у розмірі 5 000 грн. 
Однак, в матеріалах справи відсутній розрахунок таких витрат, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 469,85 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2019 року - змінити, збільшивши розмір, стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , пені за прострочення сплати аліментів з 2 454,71 грн до 97 989, 94 грн.
У задоволенні вимог про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 469,85 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: