Дата документу 20.05.2020 Справа № 331/202/16-ц

Запорізький апеляційний суд

Єдиний унікальний № 331/202/16-ц                          Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
Провадження №22-ц/807/1505/20                   Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року                         м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді - доповідача                         Подліянової Г.С.,
суддів:                                                 Маловічко С.В.,
                                                                Кочеткової І.В.,
за участю секретаря                         Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Сахно Оксани Володимирівни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2020 року у справі за поданням головного державного виконавця Хортицького відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Білецької Крістіни Олександрівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-
В С Т А Н О В И В:

 
В лютому 2020 року Головний державний виконавець Хортицького відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Білецька К.О. звернулася до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

В обґрунтування вимог зазначила, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2016 року справа № 331/202/16-ц, яке залишено без змін рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 1 566400.00 грн основного боргу, витрат від інфляції в розмірі 31968.00 грн та 3% річних в розмірі 3330.00 грн, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму позики у розмірі 800000.00 грн, збитки від інфляційних витрат у розмірі 376749.28 грн, а також 3% річних у розмірі 16372.60 грн.
31 серпня 2016 року на виконання вищезазначеного рішення видано виконавчі листи. 

В провадженні Хортицького відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя перебуває зведене виконавче провадження №58177773 про стягнення суми боргу з ОСОБА_1 .

В ході примусового виконання рішень суду, державним виконавцем отримано відомості про наявність у боржника майна, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме:  частини квартири АДРЕСА_1 ; нежилого приміщення АДРЕСА_2 ; частини квартири АДРЕСА_3 ; земельної ділянки; частини квартири,яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
Оскільки боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує, не здійснює державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, на яке було прийнято спадщину за законом від його померлої матері ОСОБА_4 , головний державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.
Із урахування зазначеного просив суд:
Вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, шляхом надання дозволу на звернення стягнення на:
- частину квартири АДРЕСА_1 , яка не зареєстрована у встановленому законом порядку за боржником та згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно значиться зареєстрованою за померлою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , для виконання ОСОБА_1 зобов`язань за виконавчими документами по справі № 331/202/16-ц, провадження № 2/331/368/2016.
- 59/100 частини квартири АДРЕСА_3 , яка не зареєстрована у встановленому законом порядку за боржником та згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно значиться зареєстрованою за померлою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , для виконання ОСОБА_1 зобов`язань за виконавчими документами по справі № 331/202/16-ц, провадження № 2/331/368/2016.
- земельну ділянку, розташовану на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер 2322180400:07:001:1206, яка не зареєстрована у встановленому законом порядку за боржником та значиться зареєстрованою за померлою  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 , на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку № 010926000078 від 03.03.2009, серія НОМЕР_2 696499, для виконання ОСОБА_1 зобов`язань за виконавчими документами по справі № 331/202/16-ц, провадження № 2/331/368/2016;
- 1/10 частина квартири,яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка не зареєстрована у встановленому законом порядку за боржником та належить ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С..

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2020 року подання головного державного виконавця Хортицького відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Білецької К.О. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку-задоволено.
Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку. 

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 , адвокат Сахно Оксана Володимирівнаподала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2020 року та направити до суду за належною територіальною підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем порушено порядок подачі подання, а саме воно повинно розглядатися за правилами виключної підсудності Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, а виконавцем, всупереч ч.1 ст. 30 ЦПК України, подання було направлено на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Судом першої інстанції не було повідомлено боржника про розгляд зазначеного подання, тому він не зміг заявити про непідсудність справи Жовтневому районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу головного державного виконавця Хортицького відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Білецької К.О., зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстаенції надано належну правову оцінку всім обставинам у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним,просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2020 року залишити без змін. 

Учасники справи, ОСОБА_5  та його представник ОСОБА_6  будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судових повісток (т. 2 а.с.  173,  177 ) до апеляційного суду не з`явились. 
18 травня 2020 року на адресу апеляційного суду від предстаника ОСОБА_1 - адвоката Сахно О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку запровадження в Україні карантину. 
Справав провадженні апеляційного суду знаходиться з 06 квітня 2020 року.  Розгляд справи було призначено на 20 травня 2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягосм тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Сахно Оксани Володимирівни знаходиться в провадженні Запорізького апеляційного суду з 06 квітня 2020 року, тобто більше місяця. Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом, фактично працює 18 суддів), тому призначити розгляд справи в строки, передбачені ч. 1 ст. 371 ЦПК України не має можливості, з огляду на зазначене колегія суддів, діючи у відповідності з вимогами ст.ст. 371, 372 ЦПК України приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Сахно О.В.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону відповідає.        

Задовольняючи подання головного державного виконавця Хортицького відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Білецької Крістіни Олександрівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, суд першої інстанції виходив з того, що боржнику ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. на праві власності належить 1\10 частина квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Однак відомості щодо державної реєстрації права власності на частину квартири у відповідних реєстрах відсутні. В провадженні восьмої Запорізької державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 533/2010 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .. ОСОБА_1 є син померлої та 11 жовтня 2010 року подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4 . За інформацією, наданою спадкоємцем, до складу спадщини входить майно: 1) частина квартири АДРЕСА_1 ) нежиле приміщення АДРЕСА_2 ) частина квартири АДРЕСА_3 ;4) земельна ділянка розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер 2322180400:07:001:1206. Обставини щодо належності спадкового майна підтверджуються долученими до подання витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно, тому за змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи. 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (далі - Конвенція).
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон).
Відповідно до частини першої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
На підстав частини першої статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Згідно з частиною п`ятою статті 48 Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.
Відповідно частини четвертої статті 50 Закону у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
За змістом статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Судом першої інстанції установлено, що 31 серпня 2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист №2/331/368/2016 про стягнення з ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2 заборгованість в сумі 1 566 400,00 грн. основного боргу, витрат від інфляції в розмірі 31 968,00 грн. та 3% річних в розмірі 3330,00 грн., а всього - 1601 698,00 грн. та виконавчий лист №2/331/368/2016 про стягнення солідарно з  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2 суми позики у розмірі 800 000,00 грн., збитків від інфляційних витрат у розмірі 376 749,28 грн., а також 3% річних у розмірі 16 372,60 грн., а всього - 1 193 121,88 грн.(т.2 а.с.7-8; 11-12).

23 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Сіваш Н.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №52350774 та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69,3 кв.м., нежитлове приміщення АДРЕСА_2 в межах суми звернення стягнення 1193121,88 грн.(т.2 а.с.9,10). 

23 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Сіваш Н.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №52350766 та постанова про арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення 1601698,00 грн. (т.2 а.с.13,14).

23 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Сіваш Н.О. на виконання вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», вищевказані виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження №58177773.

Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 26 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С., вбачається, що боржнику ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/10 частина квартири, загальною площею 79,7 кв.м. жилою площею 38,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . (т.2 а.с.54-58).

Однак, відомості щодо державної реєстрації права власності на частину квартири у відповідних реєстрах відсутні.

Крім того, в ході розгляду подання, судом першої інстанції встановлено, що в провадженні восьмої Запорізької державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 533/2010 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 533/2010 спадкоємцем є син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини зареєстрована 11 жовтня 2010 року за № 1219.
За інформацією, наданою спадкоємцем, до складу спадкового майна входить:
1) частина квартири 
АДРЕСА_1 ) нежиле приміщення 
АДРЕСА_2 ) частина квартири АДРЕСА_3 
4) земельна ділянка розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер 2322180400:07:001:1206.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що у приватній спільній сумісній власності перебуває квартира АДРЕСА_1 , частка власності 1/1 якої належить ОСОБА_4 . (т.2 а.с. 19-20-зворот). 

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що у власності ОСОБА_4         перебуває частка 1/1 нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . (т.2 а.с.25).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що у приватній спільній частковій власності перебуває квартира АДРЕСА_3 , частка власності 59/100 якої належить ОСОБА_4 . (т.2 а.с.43 - зворот). 

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , частка власності 59/100 належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №2786 від 22 жовтня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. (т.2 а.с.45). 

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ 696499 за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку на території Запорізького району, кадастровий номер 2322180400:07:001:1206. (т. 2 а.с. 50,51,52).
Таким чином, належність спадкодавцю майна спадкодавцю підтверджені долученими до подання Витягами з реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Однак, боржник ОСОБА_1 прийнявши спадщину після смерті матері ОСОБА_4 з 26 квітня 2010 року не скористався своїм правом на одержання свідоцтва про право на спадщину.
За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, моде одержати свідоцтво по право на спадщину, однак вищенаведене не є його обов`язком.
Тобто, судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 прийняв спажщину після смерті ОСОБА_4 , тому спадкове майно належжить йому з часу відкриття спадщини в силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України, тобто з 26.04.2019 року, разом з тим останній не скористався своїм право на одержання свідоцтва про право на спадщину, що в свою чеергу унеможливлює звернути стягнення на вищезазначене нерухоме майно.
З огляду на зазначене, та приймаючи до уваги, що судове рішення боржником ОСОБА_1 не виконане, а державний виконавець зобов`язаний вживати всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для виконання судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були всі законні підстави для задоволення подання державного виконавця про звернення стягнення на вищезазначене нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Доводи апеляційної скарги про те, що з огляду на ч. 1 ст. 30 ЦПК України подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом прядку має бути розглянуте за правилами виключної підсудносиі не заслуговують на увагу, оскільки правила частини 1 статті 30 ЦПК України регулюють умови визначення підсудності спорів, які розглядаються за правилами позовного провадження, та не регулюють підсудність процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах. 
В силу вимог ч. 1 ст. 446 (Підсудність справ) розділу VІ ЦПК України (Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. 
Встановлено, що на виконанні Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходяться виконавчі листи, видані 31 серпня 2016 року на підставі рішення Жовтневого райцонного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2016 року справа № 331/202/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових сум, тому саме Жовтневим районним судом м. Запоріжжя підлягає вирішення вищезазначеного подання, як судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції та видавав вищезазначені виконавчі листи.

Доводи апеляційної скарги про те, що на адресу боржника не надходили будь які документи, що стосуються розгляду вказаного подання, є безпідставними, оскільки відповідно до положень ч.11 ст.440 ЦПК України, вказане подання розглядається негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб і визначена обов`язкова участь в судовому засіданні лише державного виконавця або приватного виконавця.
Тобто, на суд не покладається обовязку виклику в судове засідання з розгляду подання інших осіб, крім державного або привтаного виконавця. 

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375,381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Сахно Оксани Володимирівни залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2020 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 22 травня 2020 року.

Головуючий, суддя Суддя Судддя

Подліянова Г.С.           Маловічко С.В.   Кочеткова І.В.