ПОСТАНОВА
Іменем України

10 червня 2020 року 
Київ
справа №560/1779/19
адміністративне провадження №К/9901/35739/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                    Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                             Жука А.В.,
                                                                      Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.08.2019 (головуючий суддя - В.В. Матущак) 
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 (головуючий суддя - І.Г. Залімський, судді - О.О. Сушко, Є.М. Мацький)
у справі №  560/1779/19
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області 
про визнання протиправним та скасування пункту наказу, 

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №706 від 16.05.2019 «Про застосування дисциплінарного стягнення до заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_1 », згідно якого за порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини першої статті 3, частин першої, другої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у невчасному повідомленні НАЗК про суттєві зміни у майновому стані та невиконанні вимог підпункту 3 пункту 4 доручення Головного управління Національної поліції від 17.12.2018 №242 «Про належне виконання вимог антикорупційного законодавства та підготовку до чергового етапу декларування» щодо подачі декларації до 10.03.2019, на підставі частини першої статті 11, статті 12, пункту 3 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018                    № 2337-VІІІ, застосовано до заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. 
2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №706 від 16.05.2019 «Про застосування дисциплінарного стягнення до заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_1 » є протиправним та таким, що порушує його права, суперечить нормам чинного законодавства, оскільки під час проведення службового розслідування не встановлено жодного факту, підтвердженого належними та допустимими доказами. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.08.2019, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019, у задоволенні позову відмовлено.  
4. При прийнятті рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку, що відповідач правомірно провів стосовно позивача службове розслідування, в ході якого встановив факт порушення вимог антикорупційного законодавства, який підтверджується матеріалами справи, а також правомірно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності за таке порушення. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
5. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить рішення судів скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов. 
6. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач посилається, зокрема, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про правомірність підстав для призначення службового розслідування; застосовуючи положення частини другої статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» суди повинні були встановити факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 1726 кодексу України про адміністративні правопорушення; щодо безпідставного не застосування судами положень статті 110 Кодексу законів про працю України. Зазначає щодо невірного тлумачення судами положень статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» щодо вчинення ним дисциплінарного проступку. 
Позиція інших учасників справи
7. У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами касаційної скарги не погоджується, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення судів попередніх інстанцій - без змін.  
Рух касаційної скарги
8. Ухвалою Верховного Суду від 23.12.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
9. Ухвалою Верховного Суду від 05.06.2020 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
10. Відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 по справі №2240/2329/18 ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника - начальника слідчого відділу Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.
11. Наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №54 о/с від 15.02.2019 ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Хмельницького відділу поліції - начальника слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, виплативши середньомісячний заробіток в межах суми стягнення за один місяць у сумі 109 651,16 грн.
12. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №58о/с від 18.02.2019 підполковника поліції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.
13. Наказом Головного управління Національної поліції від 25.02.2019 №66 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 з 26.02.2019 призначено т.в.о. старшого слідчого слідчого відділення Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.
14. Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 26.03.2019 №239 ОСОБА_1 26.02.2019 нараховано 118 730,18 грн, із яких 109 651,16 грн за рішенням суду. 27.02.2019 вищевказані кошти зараховані на його картковий рахунок.
15. 12.03.2019 ОСОБА_1 вніс відомості до розділу декларації про доходи за 2018 рік №2 «Доходи, у тому числі подарунки» щодо отримання 118 730,18 грн заробітної плати за основним місцем роботи.
16. 27.03.2019 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області надійшло подання Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 26.03.2019 №446/42-22/01-19 «Щодо призначення службового розслідування в порядку частини третьої статті 65 Закону України «Про запобігання корупції». Згідно даного подання з метою перевірки стану організації виконання антикорупційних заходів Національної поліції України в Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області проведено моніторинг сайту «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та виявлено факт порушення частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» заступником начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальником слідчого відділення, який на час проведення службового розслідування перебував на посаді т.в.о. старшого слідчого слідчого відділення Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, підполковником поліції ОСОБА_1 . Так, ОСОБА_1 12.03.2019 вніс відомості до розділу № 2 «Доходи, у тому числі подарунки» щодо отримання 118 730,18 грн заробітної плати за основним місцем роботи з порушенням 10-денного терміну на подання таких змін на три дні.
17. З метою з`ясування обставин викладених у вказаному поданні Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Головним управління Національної поліції в Хмельницькій області згідно із наказами від 01.04.2019 №460 та від 17.04.2019 №572 призначено службове розслідування, проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії, затверджено персональний склад дисциплінарній комісії.
18. За результатами службового розслідування складено висновок №51/2019, який затверджений 14.05.2019 т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області полковником поліції Матвійчуком В.В.
19. В ході службового розслідування встановлено, що підполковник поліції             ОСОБА_1 , допустив порушення вимог частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», яке виразилось у несвоєчасному (через 13 днів) повідомленні Національного агентства про суттєві зміни у своєму майновому стані, а також проігнорував виконання вимог підпункту 3 пункту 4 Доручення Головного управління Національної поліції від 17.12.2018 №242 «Про належне виконання вимог антикорупційного законодавства та підготовку до чергового етапу декларування» щодо подання усіма працівниками поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області декларацій за 2018 рік до 10.03.2019, оскільки подав декларацію за 2018 рік лише 12.03.2019.
20. Вказаний висновок про результати службового розслідування №51/2019 затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Матвійчуком В.В., який прийняв наказ від 16.05.2019 №706 «Про застосування дисциплінарного стягнення до заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_1 », пунктом 1 якого за порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4, 5, 13, частини першої статті 3, частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у невчасному повідомленні НАЗК про суттєві зміни у майновому стані та невиконанні вимог підпункту 3 пункту 4 доручення Головного управління Національної поліції від 17.12.2018 №242 «Про належне виконання вимог антикорупційного законодавства та підготовку до чергового етапу декларування» щодо подачі декларації до 10.03.2019, на підставі частини першої статті 11, статті 12, пункту 3 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, застосовано до заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
21. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
22. Частиною другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України.
23. Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-УІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), відповідно до преамбули якого, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. 
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
24. За змістом статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського, зокрема:
- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
- поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
- вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
- сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
25. Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно із Статутом.
26. Згідно із статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
27. Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. 
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
28. Пунктами 1, 2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі - Порядок №893) передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції».
29. Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що службове розслідування стосовно позивача призначено та проведено відповідачем правомірно, у зв`язку із надходженням до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області подання Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України «Щодо призначення службового розслідування в порядку частини третьої статті 65 Закону України «Про запобігання корупції».
30. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає такий висновок судів попередніх інстанцій помилковим, враховуючи наступне.
31. Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України «Про запобігання корупції».
32. Абзацом 13 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.
33. Відповідно до частин другої, третьої статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
З метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
34. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України не є спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, за поданням якого може бути проведено службове розслідування з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог Закону України «Про запобігання корупції». 
35. Відповідно до пункту «з» статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є зокрема поліцейські.
36. Позивач, у відповідності до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до суб`єктів відповідальності, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
37. Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
38. Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке затверджено рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.
39. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
40. Частиною другою статті 49 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
41. Відповідно до частини першої статті 8, пункту 5 частини першої статті 12, статті 49 Закону України «Про запобігання корупції» НАЗК затверджено Порядок перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, рішенням від 06.09.2016 № 19 «Про затвердження Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 15.11.2016 за               № 1479/29609 (далі - Порядок).
42. За приписами пункту 1 Порядку, цей Порядок визначає процедуру перевірки державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, а також юридичними особами публічного права (органами, в яких працює (працював або входить чи входив до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах) суб`єкт декларування (далі - відповідний орган)) факту подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), а також процедуру повідомлення відповідним органом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій. Перевірка факту подання відповідно до Закону декларацій особами, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 3 Закону, здійснюється у порядку, визначеному Національним агентством.
43. Пунктом 3 Порядку визначено, що перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, або інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний підрозділ (особа)), визначений керівником органу.
44. Пунктами 5, 6 Порядку передбачено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, перевіряє факт подання декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.
У випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування відповідно до вимог Закону відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, повідомляє про це Національне агентство упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту. Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (додаток 1), надсилається на адресу електронної пошти, зазначену на офіційному веб-сайті Національного агентства, та засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).
Зазначене повідомлення надсилається відповідним органом окремо за кожним фактом такого неподання чи несвоєчасного подання.
45. З матеріалів справи встановлено, що приймаючи наказ від 16.05.2019 № 706 про застосування дисциплінарного стягнення до позивача, відповідач послався на вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні службової дисципліни щодо невчасного повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані та невиконанні вимог пункту доручення Головного управління національної поліції «Про належне виконання вимог антикорупційного законодавства та підготовку до чергового етапу декларування», як підставу для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 
46. Суд касаційної інстанції вважає висновки відповідача помилковими, оскільки з аналізу Закону України «Про Національну поліцію», обов`язками працівника поліції слід вважати забезпечення реалізації завдань, поставлених перед поліцією суспільством і державою, та повноважень, наданих для ефективного здійснення професійних функцій шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
47. Несвоєчасне повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування у випадку надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства.
48. Та дисциплінарне стягнення відповідно до частини другої статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» застосовується у випадку незастосування судом до особи, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, покарання або не накладення на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності.      
49. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 1440/2177/18.  
50. Верховний Суд зазначає, що на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.08.2016 № 1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
51. Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Законом України «Про запобігання корупції», контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.
52. Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права згідно з вимогами частини другої статті 49 Закону України «Про прокуратуру» зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
53. Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції».
54. Верховний Суд зазначає, що в даному випадку відповідач був зобов`язаний повідомити НАЗК про несвоєчасне повідомлення позивачем НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, чого відповідач не зробив. Підстав для проведення службового розслідування у відповідача не було, оскільки доказів отримання подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису НАЗК відповідачем не надано. 
55. Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;   6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
56. Колегія суддів суду касаційної інстанції приходить до висновку, що оспорюваний наказ є протиправним, оскільки відповідач діяв не у межах повноважень, визначених законодавством. 
57. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновок судів попередніх інстанцій, що відповідач правомірно провів стосовно позивача службове розслідування, в ході якого встановив факт порушення вимог антикорупційного законодавства, а також правомірно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності за таке порушення - помилковим. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
58. Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка була чинною до 08.02.2020) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
59. Відповідно до частини третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
60. За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права, що є підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі та ухвалення нового рішення про задоволення позову. 
Висновки щодо розподілу судових витрат 
61. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
62. Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
63. З матеріалів справи встановлено, що позивачем згідно квитанції                                    № 0.0.1378397418.1 від 12.06.2019 сплачено судовий збір у розмірі 768, 40 грн. за подання адміністративного позову, згідно квитанції № 44373937 від 13.09.2019 сплачено судовий збір у розмірі 1  152, 60 грн. за подання апеляційної скарги, згідно квитанції № 17 від 19.12.2019 сплачено судовий збір у розмірі 1  536, 80 за подання касаційної скарги. 
64. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з адміністративним позовом, апеляційною та касаційною скаргами, підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань вказаного суб`єкта владних повноважень.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 139, 327, 341, 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
2. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.08.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 у справі                 № 560/1779/19 скасувати. 
3. Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити повністю. 
4. Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №706 від 16.05.2019 «Про застосування дисциплінарного стягнення до заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_1 », згідно якого за порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини першої статті 3, частин першої, другої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018                      № 2337-VІІІ, частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у невчасному повідомленні НАЗК про суттєві зміни у майновому стані та невиконанні вимог підпункту 3 пункту 4 доручення Головного управління Національної поліції від 17.12.2018 №242 «Про належне виконання вимог антикорупційного законодавства та підготовку до чергового етапу декларування» щодо подачі декларації до 10.03.2019, на підставі частини першої статті 11, статті 12, пункту 3 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, застосовано до заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. 
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області судовий збір, сплачений ОСОБА_1 у сумі: відповідно до квитанції № 0.0.1378397418.1 від 12.06.2019 за подання адміністративного позову - 768, 40 грн.; відповідно до квитанції № 44373937 від 13.09.2019 за подання апеляційної скарги - 1 152, 60 грн., відповідно до квитанції № 17 від 19.12.2019 за подання касаційної скарги - 1  536, 80, на загальну суму - 3  457, 80 грн.
6. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко 
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк,
Судді Верховного Суду