Справа № 991/2767/20
Провадження1-кс/991/2851/20

У Х В А Л А 

02 квітня 2020 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду 
клопотання заступника Генерального прокурора – керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у кримінальному провадженні № 52019000000000348 від 24.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання заступника Генерального прокурора – керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, у кримінальному провадженні №52019000000000348 від 24.04.2019.
Відповідно до матеріалів клопотання, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора – процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52019000000000348 від 24.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з грудня 2015 року до березня 2017 року ОСОБА_4 , будучи народним депутатом України, головою комітету з питань транспорту Верховної Ради України у період часу з грудня 2015 року до кінця березня 2017 року, спільно з ОСОБА_8 , нехтуючи державними інтересами у вигляді ефективного, раціонального та цілеспрямованого використання коштів Філії «Центр забезпечення виробництва», маючи умисел на заволодіння шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою з директором ТОВ «Арго» ОСОБА_9 , працівниками відділу верхньої будови колії Філії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , а також директором ТОВ «Корпорація КРТ» ОСОБА_13 , головою Правління ПАТ «ДнСЗ» ОСОБА_14 та першим заступником голови Правління – директором з економіки та фінансів ПАТ «ДнСЗ» ОСОБА_15 , з метою забезпечення реалізації особистих корисливих інтересів, всупереч інтересам служби, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаними про наявність єдиного виробника стрілочної продукції на території України – публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод», замість більш економічно доцільної переговорної процедури закупівлі організували проведення процедур відкритих торгів цієї продукції із залученням підконтрольних підприємств-вигодонабувачів: ТОВ «Арго» і ТОВ «Корпорація КРТ», та провели закупівлю елементів верхньої будови колії за завищеними ціновими пропозиціями за рахунок коштів філії «Центр забезпечення виробництва», що призвело до спричинення їй збитків на загальну суму 93 277 580, 18 гривень, що відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України, є особливо великим розміром.
31.10.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 07.11.2019 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави в сумі 90 000 000 гривень та покладенням низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. 
В результаті внесення застави, 07.11.2019 ОСОБА_4 звільнено з-під варти, через що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави із покладенням обов`язків.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.02.2020 строк дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , продовжений до 05.04.2020, а саме: 
1) прибувати за вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; 
2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 
3) утримуватися від спілкування щодо обставин кримінального провадження із громадянами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , 
 ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 ; 
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України (окрім паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 ). 
Детектив у клопотанні зазначає, що закінчити досудове розслідування у строк до 05.04.2020 неможливо через необхідність проведення низки процесуальних дій, зокрема: 
-встановлення місцезнаходження ОСОБА_33 та його допит у якості свідка; 
-проведення техніко-криміналістичної експертизи вилучених під час обшуку грошових коштів;
-закінчення проведення призначеної 03.01.2020 судової комп`ютерно-технічної експертизи вилученого під час обшуку телефону;
-вирішення питання про обєднання кримінальних проваджень № 52017000000000365 та № 52019000000000348 в порядку ст. 217 КПК України.
Наведені вище обставини, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а саме: ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, прокурор просить продовжити строк дії покладених раніше на підозрюваного обов`язків до 29.04.2020.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у ньому. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. До початку судового засідання через канцелярію подав письмові заперечення та додатково пояснив, що клопотання прокурора є необґрунтованим та безпідставним. Обґрунтування клопотання прокурором необхідністю проведення слідчих дій, призначення та закінчення раніш призначеної експертизи вказує на порушення розумних строків досудового розслідування та безпідставне зволікання із прийняттям остаточного рішення. Слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків до 05.04.2020 було встановлено, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду вже не є таким вагомим, як на початкових етапах, а його поведінка вказує на свідоме дотримання покладених на нього обов`язків. Зазначене, на його думку, є підставою для припинення після 05.04.2020 дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків. Станом на день розгляду клопотання у ОСОБА_4 виникла нагальна необхідність у проходженні комплексної діагностики та лікування в умовах клініки у Віденській медично-хірургічній академії, для чого на строк орієнтовно два тижні він має виїхати за межі України. Зазначене унеможливлюється в умовах покладення на ОСОБА_4 обов`язку здати на зберігання паспорти для виїзду за кордон. 
Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання. До початку судового засідання подав письмові заперечення та додатково пояснив, що питання продовження строку дії процесуальних обов`язків згідно ч. 5 ст. 194 КПК України до 29.04.2020 вже було вирішено ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.02.2020, якою відмовлено у продовженні дії обов`язків до 29.04.2020. Клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК України, оскільки опис матеріалів, яким обґрунтовується клопотання прокурора, складено та підписано детективом. У клопотанні відсутні посилання на докази, які б підтверджували, що ризики не зменшили або з`явились нові ризики, а також докази необхідності проведення або закінчення проведення процесуальних дій, зокрема призначення експертизи, об`єднання кримінальних проваджень. ОСОБА_4 сумлінно ставиться до покладених на нього обов`язків та справно їх виконує. Ризики наведені прокурором у своєму клопотанні нічим не підтверджуються, є надуманими та формальними, а тому не можуть братися судом до уваги при розгляді клопотання. 
Підозрюваний підтримав позицію захисників. Просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на нього. Додатково пояснив, що у нього є необхідність пройти курс лікування, а через неможливість виїзду за кордон, він не може реалізувати своє право. 
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши позиції учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
У судовому засіданні встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №52019000000000348 від 24.04.2019, в якому ОСОБА_4 31.10.2019 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого Антикорупційного суду від 07.11.2019 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави, за наслідком внесення якої, 07.11.2019 ОСОБА_4 звільнено з-під варти та застосовано запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.02.2020 строк дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , продовжений до 05.04.2020, а саме:
1) прибувати за вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; 
2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 
3) утримуватися від спілкування щодо обставин кримінального провадження із громадянами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 ; 
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України (окрім паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 ).
Постановою заступника Генерального прокурора від 20.02.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000000348 від 24.04.2019 продовжено до шести місяців – до 29 квітня 2020 року. 
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема: договором поставки № ЦЗВ – 05-00316-01 від 14.04.2016; договором поставки № 13/04-16 від 13.04.2016; додатковою угодою № 2 до договору поставки № ЦЗВ – 05-00316-01 від 14.04.2016; договором поставки № 024/СБ від 22.01.2016 та специфікаціями до зазначеного договору; висновком судово-економічної експертизи № 17673/16-45/3510/17-45 від 23.02.2017; висновком судово-економічної експертизи № 23562/17-45 від 18.01.2018 та іншими матеріалами в їх сукупності.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікацій дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України 
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Так, ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 07.11.2019 та ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.02.2020 було встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Однак, при вирішенні питання про продовження покладених на підозрюваного обов`язків до 05.04.2020 слідчим суддею було встановлено, що наявність такого ризику не є таким вагомим, як на початкових етапах, коли була висунута підозра ОСОБА_4 . 
Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою (застосування запобіжного заходу). При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Слідчий суддя констатує, що належна поведінка ОСОБА_4 під час досудового розслідування вказує на його свідоме дотримання покладених на нього обов`язків. Водночас слідчий суддя бере до уваги характеристику підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків, статусу народного депутата України, статки, наявність зв`язків із іншими країнами, в тому числі, намір пройти курс лікування за кордоном. Одночасно із цим при вирішені питання про продовження дії покладених обов`язків, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі, що, на думку слідчого судді, із врахуванням його достатнього майнового стану, сама по собі може бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
А тому, зазначене є достатнім для того, щоб дійти висновку про ймовірність існування ризику переховування, який не зник.

Також, на переконання слідчого судді, наявність ризику незаконного впливу на свідків не зменшився, в силу визначеної КПК України процедури отримання показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав. За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.
Слідчий суддя не приймає до уваги заперечення сторони захисту щодо недоцільності продовження строку покладених на підозрюваного обов`язків через те, що вони забезпечені внесеною сумою застави, з огляду на наступне
В силу ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Зазначена норма регламентує порядок дій у випадку порушення підозрюваним обов`язку з`являтись за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді,а також інших покладених на нього обов`язків. Оскільки при розгляді клопотання прокурором було доведено наявність двох ризиків, в тому числі, ризик незаконного впливу на свідків, запобігання якому, на думку слідчого судді, можливе та доцільне лише шляхом продовження дії обов`язків, покладених на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.
Крім того, з приводу необхідності проходження підозрюваному курсу лікування за кордоном, слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не надано ніяких документів щодо неможливості отримання належного лікування у медичних закладах на території України та невідкладності такого лікування.
Інші аргументи сторони захисту були ретельно досліджені слідчим суддею, однак не прийняті до уваги як такі, що не дають обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора, а зводяться, по суті, до надання оцінки доказів з приводу їх допустимості та належності, що на стадії досудового розслідування є передчасним. 
Керуючись статтями: 107, 177, 178, 194 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В: 

Клопотання заступника Генерального прокурора – керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №52019000000000348 від 24.04.2019 – задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:
1) прибувати за вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; 
2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 
3) утримуватися від спілкування щодо обставин кримінального провадження із громадянами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , 
 ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 ; 
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України (окрім паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 ). 

Строк дії ухвали встановити до 29 квітня 2020 року, включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 52019000000000348 від 24.04.2019.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                         ОСОБА_1