ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/24636/19
Головуючий в 1 інстанції Стамбула Н.В.
Провадження № 33/819/71/20
Категорія: ч.1 ст.184 КУпАП                                
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року 
       Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.
       за участю захисника Доготер О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Доготер О.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП щодо:
        ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

       Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850 гривень.
        ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 25.11.2019 року неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, а саме не надає належну медичну допомогу, наражає дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на небезпеку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

       Не погодившись із вказаною постановою, захисник Доготер О.Г. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів указує, що всупереч вимог ст.283 КУпАП не вказано, в чому саме полягає невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, тобто відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи. Крім того, не було враховано, що ОСОБА_1 має стійкий розлад здоров`я, а отже в її діях не могло бути умислу на вчинення протиправних дій відносно дитини. Обставини адміністративного правопорушення, викладені в протоколі, а саме, що ОСОБА_1 не надає належну медичну допомогу, наражає дитину на небезпеку, не відповідає диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП. Апелянт звертає увагу, що станом на 02.12.2019 року ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР з 30.11.2019 по 02.01.2020 року, протокол про адміністративне правопорушення складено за її відсутності, що свідчить про порушення її права на захист.

       Заслухавши пояснення захисника Доготер О.Г., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

       Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Вказаних вимог закону, суд першої інстанції, при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 належним чином не дотримався.
       Так, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, місцевий суд зазначив, що її вина підтверджується відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями, заявою.
       Однак, такий висновок судом першої інстанції зроблений без належного аналізу зібраних у справі доказів та обґрунтування прийнятого рішення.
       Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Разом із цим відповідно до протоколу 192972 Серії АПР18 про адміністративне правопорушення від 02.12.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, а саме ненадання належної медичної допомоги дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане формулювання об`єктивної сторони правопорушення не узгоджується з диспозицією статті ч.1 ст.184 КУпАП, на що судом не було звернуто уваги.
       Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. 
       При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
       Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП складено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, їй не роз`яснено права та обов`язки, що є істотним порушенням вимог вищевказаної статті. Крім того, в матеріалах відсутні пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі яких складено протокол, тобто не доведено факт фіксування вказаного правопорушення.
       Усупереч вимог 245 КУпАП судом не були допитані вказані свідки щодо обставин, які за їх участю засвідчено.
       Посилаючись на протокол як доказ вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , суд жодним чином не обґрунтував рішення щодо доведеності вини особи.
       Посилаючись на пояснення та заяву, наявні в матеріалах справи, суд не виклав суть таких доказів та не обґрунтував висновок про доведеність ними вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
       У своїх пояснення ОСОБА_1 вказала, що відмовляється від госпіталізації дитини до лікарні та повідомила, що лікуватиме дитину самостійно (а.с.7)
       З заяви іншої особи, яку неможливо ідентифікувати та встановити в інтересах кого саме таку заяву надано, встановлено, що лікарі, які приїхали на виклик, зафіксували наявність захворювання у дітей ОСОБА_1 і факт відмови останньої від лікарського втручання (а.с.8)
       У матеріалах справи відсутні докази фіксування лікарями відмови ОСОБА_1 від надання медичної допомоги дітям, при цьому відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення особу притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків лише відносно однієї дитини – ОСОБА_2 , що свідчить про суперечливість та неналежність доказів, на які послався суд, фактичним обставинам справи.
       Із наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, чи мало місце адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, та які наслідки вчинення такого правопорушення, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки такі обставини не було з`ясовано судом. 
       При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
       Таким чином, з огляду на вказане, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , який не відповідає вимогам ст.256 КУпАП не може бути належним та допустимим доказом доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки викладені в ньому відомості не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
       Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.62 Конституції України відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
       З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні  Європейського суду з прав людини  від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи  за  відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність належних доказів у справі, невідповідність формулювання правопорушення, яке ставиться особі в провину диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП, порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника Доготер О.Г. в інтересах ОСОБА_1 має бути задоволена, а постанову суду першої інстанції слід скасувати та закрити провадження у справі  на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
       Керуючись п.1 ст. 247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника Доготер О.Г. в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП щодо  ОСОБА_1  -скасувати та на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі  за відсутності складу адміністративного правопорушення.

       Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        Ю.М.Гемма