УХВАЛА
20 травня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-2427зно20
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 11 вересня 2003 року та ухвали Верховного Суду України від 18 грудня 2003 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
Засуджений ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із вищевказаною заявою, в якій просить переглянути вирок апеляційного суду та ухвалу Верховного Суду України.
На обґрунтування своїх вимог він зазначає про те, що розгляд справи Верховним Судом України за його касаційною скаргою проводився без участі його захисника та незаконним складом суду, оскільки суддями, які входили до складу колегії, не було складено присягу судді і ця обставина, на його думку, тягне за собою обов`язкове скасування судових рішень стосовно нього.
Перевіривши заяву на відповідність вимогам ст. 462 Кримінальним процесуальним кодексом України (далі – КПК України), вважаю, що її подано без додержання положень вимог зазначеної норми закону.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Однак, усупереч наведеним вимогам закону, в заяві, як убачається з її змісту, не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК України.
При цьому ОСОБА_2 не зазначив, яким чином вказані ним обставини могли вплинути на законність судового рішення з огляду на п. 12 розділу XI «Перехідні положення» Конституції України 1996 року, яким визначено, що судді всіх судів в Україні, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який їх обрано чи призначеною.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. Засуджений ОСОБА_2 не навів жодних доводів, які б свідчили про те, що про вказані ним у заяві обставини він дізнався протягом останніх трьох місяців, враховуючи, що рішення Верховного Суду України, яке він оскаржує було винесено 18 грудня 2003 року.
Також засуджений ОСОБА_2 , усупереч приписам п. 3 ч. 2 ст. 462 КПК України, не додав до заяви копії судових рішень, про перегляд за нововиявленими обставинами яких він просить.
Крім того, засудженому слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Однак, усупереч вказаним вимогам процесуального закону, ОСОБА_2 порушує питання про перегляд Верховним Судом не тільки рішення Верховного Суду України, а й постановленого щодо нього рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами.
Також заява ОСОБА_3 не містить конкретного прохання з огляду на повноваження суду за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначеними положеннями ст. 467 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України.
Оскільки заява не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, її слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 462, ст. 464 КПК України, суддя 
постановив:
Заяву засудженого  ОСОБА_2 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали. 
У разі невиконання вимог ухвали в установлений строк заяву буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Суддя
 
ОСОБА_1