Ухвала
 
19 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 461/1290/16-ц
провадження № 61-14712св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач), 
Яремка В. В.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»,  
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про відмову від позову та закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року у складі судді Ванівського О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»(далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», товариство), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначало, що 28 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»,та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11225635000, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 170 000,00 доларів США зі сплатою 11,9 процентів річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення не пізніше 28 вересня 2028 року. 
 
17 серпня 2015 року банк направив ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості, яку відповідач залишив без задоволення. 
 
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором станом на 16 лютого 2016 року утворилась заборгованість, яка становить 163 995,51 доларів США, з яких: 143 712,33 доларів США - заборгованість за кредитом, 20 283,18 доларів США - заборгованість зі сплати процентів, а також 176 466,18 грн пені, з яких 35 978,85 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 140 487, 33 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по сплаті процентів.  
 
Посилаючись на наведене, ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 163 995,51 доларів США та 176 466,18 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 листопада 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. 
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 143 712,33 доларів США - заборгованість за кредитом, 20 283,18 доларів США - заборгованість за процентами, 35 978,85 грн - пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 140 487, 33 грн - пеню за несвоєчасне погашення заборгованості зі сплати процентів.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник ОСОБА_1 належно не виконує умови кредитного договору, а тому вимоги банку є обгрунтованими. ПАТ «УкрСиббанк» має банківську ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями, а тому видача кредиту в іноземній валюті та вимога про його повернення у валюті кредиту, є правомірними. 
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
 
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу суду у розмірі 75 479,42 грн, надано строк для усунення зазначених недоліків - протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. 
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з порушенням вимог статті 297 ЦПК України 2004 року та Закону України «Про судовий збір», оскільки заявник не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку та не надав доказів на підтвердження звільнення його від сплати судового збору. Апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору до розміру однієї мінімальної заробітної плати, з огляду на відсутність підстав для зменшення розміру судового збору. 
 
Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи 
 
У січні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 , у якій він просив скасувати ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
 
Касаційна скарга обгрунтована тим, що при розгляді клопотання про зменшення розміру судового збору апеляційний суд не надав належної оцінки наданим доказам, зокрема декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, довідці про заробітну плату за 2016 рік, з яких убачається, що річний дохід відповідача більш ніж у три рази менший від розміру судового збору за подання апеляційної скарги, що є беззаперечним підтвердженням неможливості сплатити судовий збір у визначеному законодавством України розмірі. Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України. Апеляційний суд зазначеного не урахував, та не вказав мотивів відхилення наданих ним доказів на підтвердження того, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі понад 75 000,00 грн при річному його доході за 2016 рік у розмірі близько 22 000,00 грн є очевидно непомірним, що позбавляє його можливості реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. 
 
У квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу від 
ПАТ «УкрСиббанк», у якому позивач зауважив, що відповідно до статті 324 ЦПК України 2004 року ухвала про залишення апеляційної скарги без руху не підлягає перегляду в касаційному порядку. З огляду на наведене, позивач просив закрити касаційне провадження у справі, а касаційну скаргу повернути заявнику.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції. 
 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року 
№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України). 
 
26 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року зупинено касаційне провадження до закінчення перегляду у касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду цивільної справи № 522/23076/16-ц (провадження № 61-26591св18) за позовом ОСОБА_2 до керівника компанії «Роза Вітрів» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області 
від 31 березня 2017 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року поновлено касаційне провадження у справі № 461/1290/16-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року залучено ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», як правонаступника ПАТ «УкрСиббанк», до участі у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
19 грудня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про відмову від позову, обгрунтована тим, що спір про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором вирішено товариством у позасудовому порядку. 
 
Заява ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про відмову від позову подана представником ОСОБА_3 , повноваження якого підтверджено довіреністю від 07 червня 2019 року, термін дії - до 07 червня 2020 року, застережень щодо відсутності повноважень на відмову від позову довіреність не містить.
 
Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.
 
Згідно з частинами першою-третьою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
 
Ураховуючи, що позивач подав заяву про відмову від позову, яка відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» відомі та зрозумілі, така заява підлягає задоволенню, провадження у справі закриттю, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 листопада 2016 року та ухвала Апеляційного суду Львівської області від 19 грудня 2016 року підлягають визнанню нечинними.
 
Керуючись статтями 206, 400, 408 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» від позову до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Визнати нечинними рішення Галицького районного суду м. Львова 
від 30 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області 
від 19 грудня 2016 року.
 
Закрити провадження у цивільній справі № 461/1290/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
З моменту постановлення ухвали судом касаційної інстанції визнані нечинними рішення судів першої та апеляційної інстанцій втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.
 
Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною, і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                   О. В. Ступак
Судді:                                                                                              І. Ю. Гулейков 
С. О. Погрібний
Г. І. Усик 
                                                                                   В. В. Яремко