ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/1102/20                                                         Суддя суду 1 інстанції: Горпинич О.В.
Провадження № 33/818/526/20 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                         У К Р А Ї Н И 

06 травня 2020 року                                                м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.03.2020, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою 
ОСОБА_1 , 1993 року народження, громадянин України, мешканець м. Харків,

- визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. 
Судом встановлено, що 10.02.2020 о 20 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-111840», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті пр. Московського та пр. Петра Григоренка в м. Харкові, при повороті ліворуч на зелений сигнал світлофора не надав перевагу в русі автомобілю «Daewoo», державний номер НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.
Не погодившись з постановою районного суду   ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та повернути протокол про адміністративне правопорушення відповідному правоохоронному органу для належного оформлення щодо формулювання звинувачення - відповідного та належного пункту ПДР. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона винесена в порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, заперечення ОСОБА_2 , які заперечували проти її задоволення апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення та на схему місця ДТП. (а.с. 1-2), протокол огляду місця події та відеозаписом з моментом ДТП (а.с. 17) надав їм належну правову оцінку.
       Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 276055 від 17.02.2020 року (а.с. 1), 10.02.2020 о 20 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-111840», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті пр. Московського та пр. Петра Григоренка в м. Харкові, при повороті ліворуч на зелений сигнал світлофора не надав перевагу в русі автомобілю «Daewoo», державний номер НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.
Схема ДТП була підписана ОСОБА_1 без зауважень, жодних заперечень щодо порушень законодавства при складанні схеми ДТП не заявляв.
Відповідно до п. 16.6 ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються. 
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. 
Хоча ОСОБА_1 і вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, однак протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції лише відносно ОСОБА_1 .
Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. 
       Суб`єктивні висновки апелянта щодо  відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення належним чином не підтверджені і не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.
Апелянтом не доведено що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. 
Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Між тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що ОСОБА_1 , як учасник дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.02.2020 року не позбавлений можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства, якщо вважає винним в ДТП і іншого її учасника.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.03.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду М.Є. Савенко