ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/298/20 Справа № 212/46/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 березня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі, за участю захисника Акімової М.Д. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року, якою:
       
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір по справі на користь держави в розмірі 420, 40 гривень, - 

В С Т А Н О В И Л А:
       До суду надійшла апеляційна скарга особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір по справі на користь держави в розмірі 420, 40 гривень. 

У клопотанні про поновлення строку, ОСОБА_1 зазначає, що справу було розглянуто за його відсутності, копія постанови йому не надсилалась, дізнався про розгляд справи та наявність постанови лише 04.02.2020 року після звернення до канцелярії суду.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку захисника Акімової М.Д., яка просила поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Апелянт в апеляційну інстанцію не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги, про що свідчить довідка про доставку йому СМС повідомлення, наявна в матеріалах справи, тому апеляційний суд вважає можливим розглядати справу за відсутністю ОСОБА_1 , який не скористався своїм правом бути присутнім при апеляційному розгляді.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати, як конкретні аспекти права на доступ до суду.
З матеріалів  адміністративної справи вбачається, що справа розглянута 08 січня 2020 року, за відсутності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження постанови, а саме, постановлення судового рішення за його відсутністю, приходжу до висновку про те, що вони не відповідають дійсності і не можуть бути підставою для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку.
Як вбачається з матеріалів, протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 було складено у його присутності та, відповідно до зазначеного протоколу, ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 08.01.2020 року у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що ОСОБА_1 розписався у ньому (а.с.1). 
Посилання захисника на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи на 08.01.2019 року, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки значене є опискою, а, з урахуванням того, що протокол було складено 19 грудня 2019 року, справу не могло бути призначено на січень 2019 року. 
Оскаржувана постанова була оприлюднена ще 09 січня 2020 року, що вказує на об`єктивну можливість ОСОБА_1 дізнатися про неї та оскаржити у передбачені законом строки. 
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким, жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Доводи, викладені в клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження не можна вважати поважними, оскільки він був належним чином повідомлений про дату та час розгляду адміністративної справи щодо нього. Крім того, мав можливість додатково скористатись сервісом ЄДРСР та отримати повний текст постанови, так як був належним чином повідомлений про розгляд справи та не з`явився до суду першої інстанції, не скориставшись правом бути присутнім та надати пояснення.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, копію зазначеної постанови суду представник медичного закладу, у якому працює ОСОБА_1 , отримав ще 24 січня 2020 року, що надає апеляційному суду підстави вважати, що ОСОБА_1 був обізнаний про її наявність. 
Таким, чином не можна погодитися з тим, що ОСОБА_1 мав які-небудь перешкоди для звернення з апеляційною скаргою у строки, передбачені законом.
Виходячи з вище викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що не надано переконливих даних про поважність причин порушення строків, та фактично його підстави зводяться до неправильного тлумачення норм чинного законодавства, оскільки згідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим та його представником  протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку, передбаченого законом на оскарження постанови, захисником при апеляційному розгляді не надано, а тому, не вбачається поважних причин для його поновлення. 
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Оскільки апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 08 січня 2020 року було подано тільки 13 лютого 2020 року, відповідно до штампу на поштовому конверті, тобто після закінчення 10-денного строку апеляційного оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, визнати доводи пропуску строку поважними не уявляється можливим, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як таку, яка подана після закінчення строків апеляційного оскарження.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду          Н.І. Калініч