КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/1589/2020                                                                                         Суддя  у І-й інст.: Левко В.Б.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП                                                                                      Доповідач: Юденко Т.М.      

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
            18 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних                             справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника Рощина І.Г. на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року, -
 
 В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення: за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.;за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп.
Згідно ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. 
Як встановив суд 1-ї інстанції, ОСОБА_1 07 грудня 2019 року о 19 год. 00 хв. керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21-0994-20», н/з НОМЕР_1 на перехресті вул. Алма-Атинської та вул. Довбуша в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю марки «КІА», н/з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення, яке призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, та після зупинки від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт порушив п.п.16.11, 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
На вказану постанову суду захисник Рощин І.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. Також вказує, що особи, записані в протоколі, як свідки, не бачили особу, яка керувала транспортним засобом, а свідок ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 транспортним засобом «точно не керував».
При цьому, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 викликають сумніви у їх об`єктивності та неупередженості, оскільки спростовуються відеозаписом ДТП, а свідок ОСОБА_5 товаришує з іншим учасником ДТП ОСОБА_3 .
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення  ОСОБА_1 та захисника Рощина І.Г., які підтримали апеляційну скаргу, думку другого учасника ДТП ОСОБА_3 , який заперечив проти неї, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.
            Відповідно до вимог ст. 245 КУаАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
            Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
            У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. 
            Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
 
            Враховуючи те, що подія ДТП та обставини її виникнення апелянтом не оскаржуються, апеляційний суд переглядає постанову Дніпровського районного суду             м. Києва від 05 березня 2020 року лише в межах апеляційної скарги стосовно доведеності вини ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.
            Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції'.
            Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
            Так, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.
            Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124, ч.1 ст. 130, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 075063, 075062 від 07.12.2019, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, схемою з місця ДТП.
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я,
Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
   За даними відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського АА-00927, ОСОБА_1 не заперечує, що він водій автомобіля «ВАЗ 21-0994-20», н/з НОМЕР_1 , однак зазначає, що вказаний транспортний засіб йому не належить. При цьому, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився що є порушенням п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і доказів протилежного суду апеляційної інстанції не надано.
   Що стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , то з урахуванням того, що особи свідків є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи, підстав не довіряти їх поясненням апеляційний суд не вбачає.      При цьому, пояснення вказаних свідків лише підтверджують позицію потерпілого ОСОБА_3 , який вказав на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала транспортним засобом «ВАЗ 21-0994-20» та при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала перевагу в русі його транспортному засобу марки «КІА», внаслідок чого сталася ДТП, і що            ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, як і інша особа, яка знаходилась на пасажирському сидінні автомобіля «ВАЗ 21-0994-20».
            Переглянувши в суді апеляційної інстанції відеозапис з вуличної камери відео спостереження, суд переконався в тому, що за кермом автомобіля знаходився саме      ОСОБА_1 , а його пасажир сидів за ним на пасажирському сидінні.
            Таким чином, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про порушення  ОСОБА_1 вимог п. 2.5, 16.11 ПДР України, а отже - наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП. 
З урахуванням того, що суд першої інстанції здійснив повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення, апеляційним судом не встановлено, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга захисника Рощина І.Г. щодо її скасування - без задоволення.
 
Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -
 
ПОСТАНОВИЛА:
          
Апеляційну скаргу захисника Рощина І.Г. залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року щодо  ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

 
Суддя                                                                                                           Т.М. Юденко