ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/238/20 Справа № 208/2211/18 	  	   Суддя у 1-й інстанції -  Похваліта С.М. Доповідач - Макаров М. О.	

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ 

06 травня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року позовні вимоги Банку задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 кредитну заборгованість в сумі 101153,37 грн., з яких: - 3806,64 грн. – заборгованість за кредитом; - 92169,93 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3414,80 грн. – заборгованість за пенею та комісією. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року скасоване вказане заочне рішення та у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — відмовлено в повному обсязі.
29 квітня 2020 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява апелянта про ухвалення додаткової постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Під час розгляду справи в апеляційній інстанції, та після ухвалення постанови, представником апелянта надавався розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_2 понесла у зв`язку із розглядом справи в апеляційному суді, за яким остання сплатила ОСОБА_3 12200,00 грн..
Однак, колегія суддів не може задовольнити в повному обсязі вказану заяву апелянта, з огляду на наступне.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до суду: договір про надання правової допомоги від 28 листопада 2019 року, акт виконаних робіт від 24 квітня 2020 року, та квитанцію, відповідно до яких ОСОБА_2 сплатила 12200,00 грн. за надання правничої допомоги.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне заяву задовольнити частково та ухвалити по справі додаткову постанову, якою стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., а саме за складання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Заяву ОСОБА_2 про стягнення судових витрат — задовольнити частково.
Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн..
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко
Т.Р. Куценко