ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6223/19                                                           Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Балаклицький А.І.
                                                                                                                  Суддя-доповідач:Шурко О.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Шурка О.І.,
суддів                                        Василенко Я.М., Ганечко О.М., 
при секретарі                               Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Текстиль-Контакт» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Текстиль-Контакт» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 10.05.2019 №UA125110/2019/110041/2.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскільки до Київської митниці ДФС ухвала суду про відкриття провадження у справі № 320/6223/19 від 13.11.2019 не надходила, судом першої інстанції порушено основні засади адміністративного судочинства, передбачені ст. 2 КАСУ України, а саме, щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальності сторін; та порушено права відповідача, передбачені ст.ст. 44, 47,175 КАСУ України.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апелянт на власний розсуд не скористався наданим йому законом правом на подання відзиву на позовну заяву позивача, оскільки судом першої інстанції встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі №   320/6223/19 від 13.11.2019 була отримана апелянтом 22.11.2019.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копію ухвали суду вручено відповідачу за довіреністю 22.11.2019, проте, на час прийняття рішення у даній справі відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відтак, розгляд справи судом першої інстанції здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Водночас, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ухвала про відкриття провадження у справі від 13.11.2019 до Київської митниці ДФС не надходила, про що повідомлено члена комісії з реорганізації Київської митниці ДФС, начальника відділу аналітично-правової роботи Київської митниці Держмитслужби службовою запискою від 24.02.2020 за № 6/10-70-01-51 за підписом члена комісії з реорганізації Київської митниці ДФС, начальника відділу організації роботи Київської митниці ДФС Васильєвої Наталії.
Проаналізувавши наведене, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Частиною 1 ст. 174 КАС України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 251 цього Кодексу
Разом з тим, відповідно до ст. 175 КАС України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати:
1) суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;
2) позивачу, іншим відповідачам, третім особам копію відзиву та доданих до нього документів.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали про відкриття провадження у справі від 13.11.2019 вручено відповідачу за довіреністю 22.11.2019, що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень від 20.11.2019 та відомостями щодо поштового відправлення №0113331225710, розміщеного на офіційному сайті «Укрпошта». Вказаний факт апелянтом не спростовується.
Відтак твердження апелянта про неотримання ухвали Київського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі від 13.11.2019 не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
При цьому, колегія суддів підкреслює, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
За змістом ст. 2 Закону України «Про доступ до судових  рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом.
Як вбачається з інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Київського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі від 13.11.2019 була надіслана судом 14.11.2019, зареєстрована 15.11.2019 та оприлюднена 18.11.2019.
Таким чином, з 18.11.2019 до 22.11.2019 позивач також мав можливість ознайомитися із вказаним судовим рішенням.
Колегія суддів також вважає безпідставною вимогу апелянта в частині скасування рішення суду першої інстанції, оскільки факт того, що апелянт не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом першої інстанції строк, не може слугувати підставою для його скасування, при цьому, апеляційна скарга не містить жодних доводів та спростувань висновків рішення суду першої інстанції. Водночас, аргументи апелянта щодо протиправності рішення суду першої інстанції стосуються лише підстав порушення процесуального порядку здійснення правосуддя, втім, жодних заперечень та спростувань висновків суду у справі по суті доводи апеляційної скарги не містять. А тому, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вимог апеляційної скарги щодо визнання рішення суду першої інстанції незаконним та його скасування. 
Доводи апеляційної скарги про обмеження права на суд не заслуговують на увагу, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника не порушені.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідками розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, здійснивши розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, діяв з додержанням вимог процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування вказаного рішення.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                                Шурко О.І.

Судді:                                                                                          Василенко Я.М.

                                                                                                    Ганечко О.М.