УХВАЛА 
23 березня 2020  року
м. Київ
справа № 462/778/17
провадження № 61-22762св18 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач),                   Сімоненко В.М.,  Штелик С. П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистим майном,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30 листопада                         2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від      03 квітня 2018 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково.
У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та                       ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки ВАЗ 210994-20, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , по Ѕ частці за кожним.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистим майном задоволено.
Визнано квартиру АДРЕСА_1 особистим майном ОСОБА_2 
20 грудня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направила касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою  і витребувано цивільну справу    № 462/778/17 з  Залізничного районного суду м. Львова.
У  лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами    (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою   статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Справу за  позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистим майном, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 Судді:                                                                         А. А. Калараш
 
                                                                                   В. М. Сімоненко
 
                                                                                    С. П. Штелик