Ухвала
22 травня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/11277/18
провадження № 61-4060ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія  «Вектор Плюс»  на рішення Київського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання іпотекодержателем,
ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2020 року (згідно поштового відтиску на конверті) Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» подано касаційну   скаргу   на   рішення   Київського   районного   суду   міста  Харкова  від  08 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року в указаній вище справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія  «Вектор Плюс» залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, зокрема запропоновано заявнику подати касаційну скаргу у новій редакції, оформлену з урахуванням пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України та оригінал документа про сплату судового збору за подання касаційної скарги.
До Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема касаційна скарга у новій редакції та копія платіжного доручення про сплату судового збору.
Визначаючи підставу касаційного оскарження, заявником у  новій редакції касаційної скарги зазначено про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, незастосування норм закону, які підлягають застосуванню, з посиланням на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Зокрема, заявник як підставу оскарження зазначив, що суд апеляційної інстанції невірно врахував правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі №6-2981цс15. 
Пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставою оскарження є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник не зазначив яку норму не застосував суд апеляційної інстанції та вимоги якої постанови Верховного Суду не виконав.
Таким чином, касаційна скарга не містить посилання на неправильне застосування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду а також не містить посилань на інші підстави касаційного оскарження встановлених частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Таким чином заявник не усунув недоліки касаційної скарги у повному обсязі, зокрема, не обґрунтував належним чином одну з підстав касаційного оскарження, а саме - оскарження  судового  рішення  на  підставі  пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Крім того, заявнику необхідно подати до Верховного Суду оригінал платіжного доручення  №886  від  27  лютого  2020  року  про сплату судового збору в сумі 3 524,00 грн.
Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
Відповідно до частини 2 статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Керуючись частиною 2 статті 127 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія  «Вектор Плюс» строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали, але який не може перевищувати десять днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Є. В. Петров