Справа № 753/3022/20	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції Коляденко П.Л.	
Провадження № 33/824/1849/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

                                                                       
 
                                          КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            ___________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
іменем України
 
21 травня 2020 року                                                                       м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Соловйова А.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від                      20.03.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,                                та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -
                                                         В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови, 09.02.2020 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по                  вул. Тростянецька, 3 у м. Києві, керував автомобілем марки «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився у присутності двох свідків.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2020 року                        ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1                              ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком                        на 1 рік.
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Соловйов А.С., який діє                                 в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Постанову  суду вважає такою, що не відповідає вимогам законодавства і прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не вжито заходів для повного з`ясування обставин справи. Вважає, що працівниками поліції було порушено встановлений порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано проходити огляд за допомогою спеціального технічного засобу за місцем зупинки, а матеріали справи не містять передбаченого законодавством направлення на огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. Окрім того, вважає, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не викладено суть адміністративного правопорушення, не зазначено чи пропонувалось ОСОБА_1 проходити огляд на місці зупинки, а з наявного відеозапису не вбачається присутність свідків. Також права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснено також не було. Зі сплином деякого часу ОСОБА_1 погоджувався на проходження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, що можуть підтвердити особи, які були поруч, однак дані відомості не були вказані в протоколі та не відображені на відеозаписі. Вважає, що судом також не було досліджено відсутність підстав для зупинки автомобіля, що тягне за собою незаконність складення вказаного протоколу та недопустимість усіх інших доданих доказів. А тому вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність вини в діях ОСОБА_1 .
Разом з апеляційною скаргою адвокат подав заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування заяви зазначає, що у зв`язку із запровадженням в Україні карантинних заходів, на адресу Дарницького районного суду було направлено клопотання про відкладення розгляду вказаної справи із зазначенням про обов`язкову участь апелянта у судовому засіданні, однак суд не взяв до уваги клопотання і виніс постанову. Дізнатися про рух справи він ніяким чином не міг, оскільки на його неодноразові дзвінки відповіді не було, копію постанови отримав 08.04.2020 року, тому вважає, що строк пропущено з поважних причин. 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.
Враховуючи доводи апелянта про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання адвоката про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 20.03.2020 року підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як вбачається із матеріалів справи, в судові засідання на розгляд справи                                               05.03.2020 року та 20.03.2020 року будучи належним чином повідомленим, що вбачається з розписки (а.с. 11) ОСОБА_1 не з`являвся, на кожне призначене судове засідання надсилав клопотання про відкладення розгляду. Суд першої інстанції, враховуючи скорочені строки, розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 
Право ОСОБА_1 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, бути присутнім під час розгляду справи в суді було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином була викликана в судове засідання до апеляційного суду і мала можливість скористалась правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
Заслухавши пояснення адвоката Соловйова А.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,  який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга                         не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з боді-камер, розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
При призначенні ОСОБА_1  адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та наклав на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.
Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на  ОСОБА_1  у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  10200 (десять тисяч двісті) гривень,з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо  ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянтав апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Відповідно до ч. 3, ч. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 
Згідно п. 6 розділу I, п. 6 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 
Відповідно до п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Згідно п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, виходячи із зазначених норм, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння. А тому огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів не передбачений «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Безпідставними є і доводи в апеляційній скарзі про порушення процедури огляду, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, не складалося.
Вказана форма заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я. Оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд в закладі охорони здоров`я, до якого законом не передбачене його примусове доставляння, то підстав для складання направлення у працівників поліції не було.  
Окрім того, матеріали справи містять розписку громадянина ОСОБА_4 , який підтвердив факт залишення йому на зберігання автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , що свідчить про застосування до нього такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого                                  ст. 266 КУпАП, як відсторонення від керування транспортним засобом.
Щодо невідповідності вимогам закону складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, то суд вважає, що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить чітко викладену суть вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не було роз`яснено йому його прав, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, підписаним  ОСОБА_1 , в якому зазначено про роз`яснення його прав.
Суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 підтвердив вживання наркотичних засобів близько двох тижнів тому, що вбачається із відеозапису із боді-камери.
Та обставина, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які брали участь у фіксуванні обставин зазначеного адміністративного правопорушення, безпосередньо в суді не допитувались, а їх пояснення викладені на заздалегідь надрукованих бланках, не може свідчити про їх невідповідність фактичним обставинам справи та неповноту з`ясування всіх обставин справи, оскільки їх письмові пояснення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, були досліджені суддею та обґрунтовано прийняті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1                           ст. 130 КУпАП, а їх присутність під час фіксації правопорушення підтверджена відеозаписом.
З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.
Таким чином, доводи адвоката, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, постанова Дарницького районного суду м. Києва від  20.03.2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                            П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Соловйова А.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від  20.03.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
    Суддя 
Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов