П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/2054/19	
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів - Джабурії О.В.,
                                              - Запорожана Д.В.,
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,-

В С Т А Н О В И Л А :

01 жовтня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило  визнати протиправним та скасувати рішення митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів від 24.09.2019 року № UA508070/2019/000082/2.
          В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Строй Мир" зазначило, що митниця протиправно, незважаючи на наявність усіх документів передбачених ст.53 МК України, прийняла рішення про коригування митної вартості. Товариство зазначило, що обставини, на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості жодним чином не спростовують митної вартості, яка зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування митної вартості.
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що  ним не може бути визнано  декларантом митну вартість товару у зв`язку з тим, що документи, надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження митної вартості містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року адміністративний позов ТОВ "Строй Мир" задоволено. Визнано протиправним та скасовано  рішення митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів від 24.09.2019 року № UA508070/2019/000082/2.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що під час перевірки поданих позивачем документів встановлено, що у наданому до митного оформлення рахунку - фактурі від 16.07.2019 року № JMT19HH2817 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Перевіркою додатково поданих позивачем документів також не спростовано сумніви митного органу у вірності заявленої митної вартості.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року замінено митницю Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на правонаступника Чорноморську митницю Держмитслужби.
Відповідно п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
          Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.
           08 липня 2019 року між ТОВ "Строй Мир" (Покупець) та компанією HOMEDECOR VANUFACTURING., CO LTD (Продавець) укладений контракт CH-UA-19/07/08.
          На умовах, визначених контрактом, та на підставі супроводжувальних документів продавець - компанія HOMEDECOR VANUFACTURING., CO LTD здійснило на адресу покупця - ТОВ "Строй Мир" поставку товарів на умовах CIF-YUZHNY згідно митної декларації UA508070/2019/001863 від 23.09.2019 року, а саме:
          товар 1 - меблі дерев`яні для столових та житлових кімнат: стіл обідній, у асортименті, у розібраному вигляді, загальною кількістю 305 шт. - код 94036010;
          товар 2 - меблі для сидіння з дерев`яним каркасом: стілець, у асортименті, у розібраному вигляді, загальною кількістю 1430 шт. -код 94016900.
          З метою митного оформлення товару та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі повний пакет документів, передбачений ст.53 МК України, а саме пакувальний лист б/н від 16.07.2019 року, рахунок - фактуру (інвойс) JMT19HH2817 від 16.07.2019 року, коносамент S0119072265 від 23.07.2019 року, автотранспортну накладну № 709 від 20.09.2019 року, декларацію про походження товару JMT19HH2817 від 16.07.2019 року, зовнішньоекономічний контракт, доповнення до контракту від 06.07.2019 року, технічні характеристики товару.
          За результатами оцінки ризику щодо МД № UА508070/2019/000863 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формами контролю правильності визначення митної вартості товарів.
          У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митний орган направив електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.
          На електронний запит митного органу, ТОВ "Строй мир" додаткового подано прайс - лист від постачальника (продавця) та комерційну пропозицію.
           24.09.2019 року Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі прийнято рішення №UA508000/2019/000082/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої митна вартість товару відкоригована у бік збільшення на загальну суму 11500,72 дол. США за товар №1 та на загальну суму 14514,50 дол. США за товар №2.
          В оскаржуваному рішенні підставою для коригування митної вартості зазначено, що  у наданому до митного оформлення інвойсі від 16.07.2019 № JMT19HH2817 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Також, зазначено, що в разі здійснення страхування декларант зобов`язаний надати страхові документи.
          Крім того, додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців.
          Проте надалі в оскаржуваному рішенні йдеться про те, що декларантом подані не усі необхідні документи, зокрема:
- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість товарів страхування;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
- копія митної декларації країни відправлення.          У зв`язку із таким рішенням митного органу, позивачем додатково сплачено за товар № 1 суму ПДВ в розмірі 30 641,17 грн, за товар № 2 суму ПДВ в розмірі 29 221,82 грн, а всього 59 862,99 грн.
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з надання позивачем до розмитнення товару повного пакету документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
          Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч. 1   ст.51 МК       України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього       Кодексу.
Частиною 1       ст.52 МК       України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому       розділом VIII цього Кодексу       та цією главою.
Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.
При цьому, частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів та зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зі змісту цієї норми вбачається, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Вимагаючи від декларанта відомості про розмір понесених витрат на страхування, митний орган не врахував умови поставки товару позивачу - CIF правил Інкотермс.          
          Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF («вартість, страхування, фрахт») покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та обов`язок за свій рахунок здійснити витрати на страхування товару, тоді як у покупця відсутній обов`язок на укладення договору перевезення та страхування (пункти А3, Б3 умов поставки CIF за Інкотермс 2010).
          Таким чином, витрати на страхування та транспортування вже є включеними до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар (фактурної вартості товару), у зв`язку з чим не додаються при визначенні митної вартості товару.
          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі № 821/827/18 від 23 серпня 2019 року.
          При цьому, не зазначення в розділі 4 контракту № CH-UA-19/07/18 від 08.07.2019 про зарахування даних витрат до загальної суми контракту (ціни товару) протилежного не доводить, оскільки сторони контракту, узгодивши умови поставки товару згідно з офіційними правилами Інкотермс 2010, тим самим встановили, що витрати на страхування та транспортування входять до ціни товару.
          За таких обставин ненадання позивачем, як покупцем товару, на вимогу митного органу страхових документів не свідчить про свідоме неповідомлення ним про додаткові витрати, які мають включатися до митної вартості, а лише підтверджує факт відсутності витрат на страхування товару, про що зазначає позивач.
          Щодо відсутності в рахунку-фактурі посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківських реквізитів продавця, судова колегія зазначає, що вказане митним органом порушення не впливає на ціноутворення, а також не спростовує реальну вартість товару.
          Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 5.3 Контракту № CH-UA-19/07/18 від 08.07.2019 місце платежу - валютні реквізити продавця, що вказані в даному контракті чи доповненнях до нього (додаткових угодах, інвойсах, специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього контракту. За п. 5.5 договору умови оплати - 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад.
          Отже сам факт оплати не впливає на митну вартість товару, оскільки за умовами договору сторони можуть розрахуватись уже після розмитнення товару.          
          Стосовно доводів відповідача про те, що причиною для витребування митним органом додаткових документів від декларанта стало спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками, колегія суддів зазначає наступне.
          Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованій системі аналізу та управління ризиками.
Крім того, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої      статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
          Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від № UA508000/2019/000082/2 від 24.09.2019 року, у ньому зазначено лиш номер, дата та ціна однієї митної декларації, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, та вартість за одиницю товару, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
          Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
          Судова колегія також звертає увагу на тому, що за наявності інформації щодо митного оформлення аналогічного, на думку відповідача, товару митний орган не застосував метод - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а необґрунтовано обрав саме резервний метод. При цьому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
          Крім того, відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів,зазначених у ст.ст.58-63 цього кодексу, а отже з урахуванням встановлених обставин справи, відповідач помилково послався цю угоду в оскаржуваному рішенні.
          Щодо ненадання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, то відсутність цих документів з огляду на вищевикладене не є підставою для здійснення коригування митної вартості товарів. Позивач надав митниці коносамент № S0119072265 від 23.07.2019 року, який зазначений в митній декларації, тобто документ, що видається перевізником вантажу власнику вантажу та посвідчує право власності на товар.
          Посилання апелянта на те, що додатково наданий прайс - лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс - листа, як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців, судова колегія також не приймає до уваги, оскільки зазначені товарні позиції та ціна за товар повністю збігаються з тими, які зазначені в  наданих позивачем до митного оформлення документами.          
          Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. 
          Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товарів.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін. 
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 07 жовтня 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
          Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чорноморської Митниці Держмитслужби  - залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.          

          Головуючий                                                                      Н.В.Вербицька  
          
           Суддя                                                                                О.В.Джабурія

           Суддя                                                                                Д.В.Запорожан