ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 2-120/10 Головуючий в І інстанції: Кузьміна О.І.
Номер провадження: 22-ц/819/371/20 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 травня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого         Майданіка В.В.,
       суддів:         Кутурланова О.В., 
                         Орловської Н.В.
       секретар                 Литвиненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2019 року, у складі судді Кузьміної О.І., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" (заінтересовані особи: стягувач – Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", правонаступник – Публічне акціонерне товариство "Дельтабанк", боржник 1 – ОСОБА_1 , боржник 2 – ОСОБА_2 ) про заміну сторони у виконавчих листах та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання у цивільній справі №2-120/10 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

04 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку"в особі генерального директора Бесплемянного Ю.М. звернулося до суду із вказаною заявою, в якій просило:
--- 'замінити сторону-стягувача Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" у виконавчих листах, виданих Комсомольським районним судом м. Херсона у справі № 2-120/10, відповідно до яких стягнуто з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" суму заборгованості за кредитним договором № 332-48 (10609748000) від 20 березня 2006 року в розмірі 34 849,51 грн, 348,49 грн судового збору та 250 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;
--- поновити пропущений строк пред`явлення виконавчих листів, виданих Комсомольським районним судом м. Херсона у справі № 2-120/10, відповідно до яких стягнуто з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" суму заборгованості за кредитним договором № 332-48 (10609748000) від 20 березня 2006 року в розмірі 34 849,51 грн, 348,49 грн судового збору та 250 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заява обґрунтована наступним.
У провадженні Комсомольського районного суду м. Херсона перебувала вказана цивільна справа №2-120/10.
Рішенням від 15.01.2009 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" суму заборгованості за кредитним договором № 332-48 від 20 березня 2006 року в розмірі 34 849,51 грн, 348,49 грн судового збору та 250 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вказаного рішення було видано виконавчі листи.
В подальшому відбулась зміна номеру кредитного договору в системі обліку ПАТ "УкрСиббанк" з 332-48 на 10609748000.
На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року первісний кредитор ПАТ "УкрСиббанк" передав (відступив), а ПАТ "Дельта Банк" прийняв усі права вимоги до боржників за вказаним кредитним договором.
Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкритих виконавчих проваджень на виконання вищезазначеного рішення немає.
11 травня 2019 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019 року, був укладений договір № 1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком прав вимоги за кредитним договором № 332-48 від 20 березня 2006 року, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 .
Про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором було опубліковано на офіційному сайті банку. 
Вважає, що заміна сторони виконавчого провадження може відбуватись як при відкритому виконавчому провадженні, так і при його відсутності, тобто на будь-якій стадії процесу. 
Станом на 04.12.2019 року вказане рішення суду повністю не виконано.
Щодо вимоги про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання зазначив, що вказаний строк пропущено з поважних причин.
Так, на час набрання рішенням суду законної сили був встановлений 1-річний строк пред`явлення виконавчих листів до виконання. Пропущений з поважних причин строк підлягав поновленню. Такими причинами вважає те, що 02 березня 2015 року ПАТ "Дельта Банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних і було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк". В подальшому відбувалась довготривала процедура інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. Також мали місце кадрові зміни в ПАТ "Дельта Банк", в т.ч. скорочення штатів та звільнення працівників, складна й довготривала процедура відновлення та передачі документів від структурних підрозділів банку (в т.ч. з окупованих територій України) до консолідованого офісу банку, продаж частини кредитного портфелю. Все вказане стало причиною пропущення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання, що сталося з незалежних від заявника причин. 
Посилаючись, зокрема, на ст.442, 433 ЦПК України та пп.17.2, 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, заявник просив задовольнити заяву.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2019 року заяву було задоволено.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати й прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви, пославшись на порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, зазначив, що справу було розглянуто за його відсутності, причому він отримав судову повістку лише в день розгляду справи, а саме 18.12.2019 року о 14-00 годині, що підтверджується листом відстеження з сайту Укрпошти. Також вказав, що суд не звернув уваги на відсутність будь-яких доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа. Так, ПАТ "УкрСиббанк" пропустив без поважних причин вказаний строк, а тому й у теперішнього кредитора таке право відсутнє.

У відзиві ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції – без змін.

Справа п`ять разів призначалась до апеляційного розгляду (04 лютого о 09-30год, 18 лютого о 14-00год, 10 березня о 14-00год, 31 березня о 14-00год та 19 травня 2020 року об 11-00год), останнього разу заінтересовані особи ПАТ "УкрСиббанк", ПАТ "Дельтабанк" та ОСОБА_2 , які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 

Із матеріалів справи вбачається наступне.

У провадженні Комсомольського районного суду м. Херсона перебувала вказана цивільна справа №2-120/10 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.

Рішенням зазначеного суду від 15.01.2010 року, з урахуванням ухвали від 19.02.2010 року про виправлення описки (в даті ухвалення рішення – замість дати ухвалення рішення 15.01.2010 року вказано 15.01.2009 року), у вказаній справі було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № 332-48 від 20.032006 року в розмірі 34 849,51 грн. Також з ОСОБА_1 на користь позивача було стягнуто 348,49 грн судового збору та 250 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.11-12). 

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 21.07.2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане рішення було відхилено, а саме рішення було залишено без змін (а.с.19).

На підставі вказаного рішення, як зазначено у заяві, було видано виконавчі листи.

Згідно Акту від 04.12.2019 року комісією заявника в результаті перевірки переданих стягувачу документів знайдено оригінали виконавчих документів, строк пред`явлення яких до виконання сплив, номер кредитного договору 332-48 (10609748000): 
– виконавчий лист, виданий Комсомольським районним судом м. Херсона у справі № 2-120/10, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" суму заборгованості за кредитним договором № 332-48 (10609748000) від 20 березня 2006 року в розмірі 34 849,51 грн; боржник – ОСОБА_1 ; 
– виконавчий лист, виданий Комсомольським районним судом м. Херсона у справі № 2-120/10, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" судовий збір в сумі 348,49 грн та 250 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; боржник – ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до листа архіву Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2019 року вказана цивільна справа № 2-120/10 знищено за терміном зберігання, в архіві на збереженні знаходиться оригінал рішення від 15.01.2010 року й інші процесуальні документи, зокрема, ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 21.07.2010 року (а.с.10). 

Як вказав заявник, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року первісний кредитор ПАТ "УкрСиббанк" передав (відступив), а ПАТ "Дельта Банк" прийняв усі права вимоги до боржників за вказаним кредитним договором. Крім того, відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкритих виконавчих проваджень на виконання вищезазначеного рішення немає.

11 травня 2019 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019 року, був укладений договір № 1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком прав вимоги за кредитним договором № 332-48 від 20 березня 2006 року, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 (а.с.3-4).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" займається діяльністю – інші види грошового посередництва (а.с.7).

Задовольняючи заяву ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" про заміну сторони у виконавчих листах та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції виходив з положень ст.442 ЦПК України, ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", а також ч.1 ст.22 та ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на день видачі виконавчого листа), ч.1 ст. 433 ЦПК України. 

Однак, повністю погодитися з таким висновком не можна, оскільки до нього він дійшов з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вбачається з практики Європейського Суду з прав людини.

В п.п.40 і 41 рішення ЄСПЛ "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 року зазначається, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Ефективний захист сторони у такому судовому процесі та відновлення законності передбачають, що адміністративні органи зобов`язані виконати рішення цього суду. У зв`язку з цим Суд зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). 

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст.514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 515 вказаного Кодексу передбачено випадки коли заміна кредитора не допускається, а саме не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до ч.1 ст.516 вказаного Кодексу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, така заміна в результаті відступлення права вимоги (цесія) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З аналізу положень ст.ст.516, 517 ЦК України вбачається наступне: заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; ця заміна не впливає на обов`язок боржника погашати кредит взагалі, в тому числі первісному кредитору у випадку неповідомлення його про передачу права вимоги іншій особі.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Зокрема, за п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора: у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); у разі правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування). І така заміна кредитора належним кредитором відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження", ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання (якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження). 

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а і до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. Але реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному ст.442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Про це також зазначено і в постановах Верховного Суду, зокрема, від 25.04.2018 року (у справі №761/14076/14-ц), від 03.05.2018 року (у справі №409/559/15-ц).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони у виконавчих листах (виконавчому провадженні). По суті проти цього скаржник і не заперечує.

Щодо поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про виконавче провадження":
--- виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч.1);
--- строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання (п.1 ч.4).

       За положеннями ст.21 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час ухвалення вказаного рішення суду від 15.01.2010 року, на час набрання ним законної сили (07.07.2010 року):
--- виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років (п.1 ч.1);
--- строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень – з наступного дня після набрання законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, – з наступного дня після його постановлення (п.1 ч.2). 

Згідно з ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними. Не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду з позовом, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджуються належними доказами.

Апеляційний суд вважає, при цьому погоджуючись в частині з доводами апеляційної скарги, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається на підтвердження вимоги про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, тобто вважає, що у справі відсутні будь-які докази поважності причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчих листів, вважає, що свого часу стягувачі ПАТ "УкрСиббанк" (з часу набрання рішенням законної сили, а саме з 07.07.2010 року) та ПАТ "Дельта Банк" (з часу отримання права вимоги за договором від 08.12.2011 року) пропустили без поважних причин вказаний 3-річний строк (до 07.07.2013 року), а тому й у теперішнього кредитора (за договором від 11.05.2019 року) таке право відсутнє. Належних доказів поважності причин пропуску вказаного строку заявником не надано. По суті це визнав при апеляційному розгляді справи і представник ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку", який вказав про те, що свого часу попередній кредитор несумлінно користувався своїми правами та обов`язками. 

При цьому не можуть бути прийняті до уваги посилання заявника на віднесення 02.03.2015 року ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних, запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", а також на кадрові зміни, звільнення працівників, складну й довготривалу процедуру відновлення та передачі документів, оскільки все це мало місце вже майже через два роки після спливу строку пред`явлення виконавчих листів до виконання. 

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання. 

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в частині розгляду справи за відсутності скаржника, що не був належним чином повідомлений про час розгляду справи, оскільки він отримав судову повістку лише в день розгляду справи, а саме 18.12.2019 року, що підтверджується листом відстеження з сайту Укрпошти.

Згідно п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки суд першої інстанції вирішив зазначене питання з порушенням норм процесуального права, то відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374, п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу суду – скасувати й постановити нове судове рішення про часткове задоволення заяви про заміну сторони у виконавчих листах та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а саме про заміну сторони у виконавчих листах (виконавчому провадженні) та про відмову в поновленні пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання. Відповідно, апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

В решті доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та висновків суду не спростовують. По суті скаржник у своїй скарзі не заперечує проти заміни стягувача у виконавчому провадженні, не наводить жодних доводів та доказів на спростування цього. 

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з заявника на користь скаржника слід стягнути в якості судових витрат половину сплаченої суми судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 384,20 грн (а.с.43), а саме 192,10 грн, оскільки слід вважати, що апеляційну скаргу задоволено на 50%..

       Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.

       Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2019 року скасувати й постановити нове судове рішення.

       Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" (заінтересовані особи: стягувач – Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", правонаступник – Публічне акціонерне товариство "Дельтабанк", боржник 1 – ОСОБА_1 , боржник 2 – ОСОБА_2 ) про заміну сторони у виконавчих листах та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання – задовольнити частково.

       Замінити первісного стягувача Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на його правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" у виконавчих листах (виконавчому провадженні), виданих Комсомольським районним судом м. Херсона по справі №2-120/10, відповідно до яких стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №332-48 (10609748000) від 20.03.2006р. в розмірі 34 849,51грн, 348,49 грн судового збору та 250 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 

       В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" (заінтересовані особи: стягувач – Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", правонаступник – Публічне акціонерне товариство "Дельтабанк", боржник 1 – ОСОБА_1 , боржник 2 – ОСОБА_2 ) про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання – відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 192,10 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Дата складення повного тексту постанови – 21 травня 2020 року.

Головуючий                                _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                   В.В. Майданік
       
Судді:                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                  О.В. Кутурланова

                                       _ _ _ _ _ _ _ _ _ _         Н.В. Орловська