Номер провадження: 22-ц/813/2264/20 
Номер справи місцевого суду: 521/11508/16-ц
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О. М.
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду від 05.03.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ СК «Галицька» про стягнення майнової шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 з вимогою про стягнення майнової шкоди у розмірі 77407,0 гривень та судові витрати у розмірі 774,0 гривень, посилаючись на такі обставини.
22 липня 2015 року приблизно о 14 годині 12 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Лексус РХ 350» державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі на перехресті вулиць Гайдара - Ак. Філатова в м. Одесі, не надав перевагу в русі автомобілю «Тойота-Авенсіс» держаний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та вчинив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортний засіб «Тойота-Авенсіс» держаний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, який належить позивачу. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2015 року водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до Звіту №335 спеціаліста-автотоварознавця про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого внаслідок ушкодження автомобілем марки «Mersedes-Bens», державний номер НОМЕР_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля станом на 25 жовтня 2011 року складає 5838,40 грн. Згідно висновку експертизи № 37/15 від 23 жовтня 2015 року матеріальна шкода складає 112772,0 гривень. Відповідно до квитанції страхової компанії ОСОБА_1 отримав страхову суму у розмірі 39365,0 гривень, тому різниця матеріальної шкоди, яку повинен сплатити ОСОБА_2 складає 73407,0 гривень. Також, позивач на правову допомогу сплатив 4000,0 гривень, тобто загальна сума на відшкодування майнової шкоди складає 77407,0 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

25 жовтня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення, за яким означений позов задоволено.
27 листопада 2017 року представником відповідача подано заяву про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року задоволено, заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку.
Рішенням Малиновського районного суду від 05.03.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ СК «Галицька» про стягнення майнової шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди було задоволено частково, постановлено:
стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстр. № 2579310351 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстр. № 1769701119 ), третя особа ПрАТ СК «Галицька» (вул. Василіянок, м. Івано-Франківськ, 76018, код 22186790) на відшкодування майнової шкоди внаслідок ДТП 13812,34 грн. (тринадцять тисяч вісімсот дванадцять грн. 34 коп.), витрати на правову допомогу у розмірі 4000,0 (чотири тисячі грн.), судовий збір у розмірі 704,80 гривень (сімсот чотири грн. 80 коп.), що разом складає 18517,14 гривень (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімнадцять грн. 14 коп.).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

15 квітня 2019 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду від 05.03.2019 року, відповідно до якої позивач просить рішення суду першої інстанції - скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилось в залученні до участі у справі у якості третьої особи СК «Галицька».
Вказує, що суд неправомірно посилається на ринкову вартість автомобіля після ДТП, а не ринкову вартість автомобіля до скоєння ДТП, яка становить 112772 гривень.
ОСОБА_1 звертає увагу на те, що суд першої інстанції за текстом судового рішення посилається на звіт №335 спеціаліста авто товарознавця про оцінку вартості матеріального збитку спричиненого внаслідок ушкодження автомобіля марки «Мерседес-Бенц» державний номер НОМЕР_3 , вартість відновлюваного ремонту автомобіля станом на 25 жовтня 2011 року складає 5838 грн. 40 коп. який ніякого відношення до ДТП від 22 липня 2015 року немає. 
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправомірно послався на постанову Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року№4, оскільки пошкоджений автомобіль може використовуватись за призначенням.
04 червня 2019 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 було подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
При цьому посилаючись на те, що твердження апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права є хибними, оскільки предметом даного позову є стягнення різниці матеріальної шкоди, заподіяної відповідачем в наслідок ДТП та ПрАТ СК «Галицька» відшкодувало позивачу матеріальну шкоду в межах ліміту страхової виплати. Тому, правовідносини між сторонами наявні, без залучення до розгляду у справі ПрАТ СК «Галицька» неможливо розглянути даний спір на підставі належних та допустимих доказів, які може надати лише страхова компанія.
Щодо звіту №335 спеціаліста авто товарознавця про оцінку вартості матеріального збитку спричиненого внаслідок ушкодження автомобіля марки «Мерседес-Бенц» державний номер НОМЕР_3 зазначає, що це є механічна помилка, яка не вплинула на зміст постановленого рішення.
Відповідач наголошує, що з апеляційної скарги незрозуміло, що саме при постановленні судом вирішено незаконно, чому застосування висновку судового експерта, висновок якого майже співпадає з іншими висновками-звітами по справі, при винесенні рішення є незаконним та в чому полягає порушення норм матеріального та процесуального права.
Вказає, що з позовних вимог вбачається, що позивач намагається залишити в своїй власності відновлений автомобіль та отримати його повну ринкову вартість до скоєння ДТП.
Третя особа не скористалась правом надати відзив чи пояснення на апеляційну скаргу.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
25.04.2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду в складі судді Кравця Ю.І було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду від 05.03.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ СК «Галицька» про стягнення майнової шкоди внаслідок дорожньо -транспортної пригоди.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.04.2019 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Розпорядженням № 5413 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.11.2019 року у відповідності до п. 3.12. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року з подальшими змінами було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду під головуванням судді Князюка О.В.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду від 05.03.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ СК «Галицька» про стягнення майнової шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди було прийнято до провадження та призначено до розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

22 липня 2015 року приблизно о 14 годині 12 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Лексус РХ 350» державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі на перехресті вулиць Гайдара - Ак. Філатова в м. Одесі, не надав перевагу в русі автомобілю «Тойота-Авенсіс» держаний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та вчинив з ним зіткнення.
Внаслідок ДТП транспортний засіб «Тойота-Авенсіс» держаний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.
За даним фактом співробітниками ДАІ у відношенні ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2015 року водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 , позивач по справі, є власником автомобіля марки «Тойота-Авенсіс» держаний номер НОМЕР_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу  НОМЕР_6 виданого РЕВ №2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області.
В матеріалах справи існує три експертні висновки щодо спричинених збитків.
Судовим експертом оцінювачем авто-товарознавцем ОСОБА_7 05 серпня 2015 року підготовлено ЗВІТ № 211-08-15 з визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу, за яким вартість матеріального збитку TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП, (Свр), складає - 97943 грн. 15 коп. Вартість відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу (Сврз), складає - 119335 грн. 31 коп. Вартість відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу (Сврз), складає 49209 гривень 85 коп.
Згідно Розрахунку від 25.09.2015 року на виплату страхового відшкодування по обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду, пов`язану з пошкодженням засобу транспорту застрахованої особи ОСОБА_3 . Поліс цивільної відповідальності АІ/2192933 від 21.08.2014 року з терміном дії договору з 22.08.2014 по 21.08.2015 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб 50000 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 119335 грн. 31 коп. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу без ПДВ (знос 70%) 41000 грн. Франшиза 1000 грн. Розрахунок на виплату 41000 грн. - 1 000 = 40000 грн.
Відповідно до квитанції страхової компанії позивач ОСОБА_1 отримав страхову суму в розмірі 39 365 грн.
В рамках розгляду цивільної справи Одеським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України судовим експертом Крутих Є.О . 22 травня 2018 року було підготовлено Висновок № 18-783 судової авто-товарознавчої експертизи по дослідженню автомобіля TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП від 22.07.2015 року. Згідно висновків даного дослідження:
Ринкова вартість транспортного засобу TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22.07.2015 року становить 112772 грн.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням фізичного зносу складових становить 51514,97 грн.
Вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 у наслідок ДТП, що сталася 22.07.2015 року становить 112772 грн.
Ринкова вартість транспортного засобу TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням аварійних пошкоджень, становить 49979,83 грн.

Мотивувальна частина
застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Зазначеним вимогам судове рішення районного суду відповідає в повній мірі.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок реальної невиплаченої шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 : ринкова вартість тр./з. - ринкова вартість тр./з. з урахуванням аварійних пошкоджень = Реальна шкода, заподіяна тр./з.: 112772 грн. - 49 979,83 грн. = 62 792,17 грн.
Реальна шкода, заподіяна тр./з.- страхова виплата = розмір невиплаченої реальної шкоди, заподіяної тр./з. 62792,17 грн. - 48 979, 83 грн. = 13812 грн. 34 коп.
Суд першої інстанції посилаючись на п.14. постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. № 4 вказав, що позивач на вимогу відповідача не погодився на передачу останньому автомобіля в разі виплати заявленої в позові суми матеріального збитку, а отже сума реальної шкоди, заподіяної транспортному засобу становить 13812 грн. 34 коп.
Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищезазначеного висновку про задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 22, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України, чинного на час ухвалення рішення, ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України права)
Між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, що діяла на момент укладення договору страхування, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.
Згідно з ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
За правилами, передбаченими ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 22 ЦК України позивачу, як особі якій завдано збитків в зв`язку із пошкодженням майна гарантовано право на їх повне відшкодування.
Частиною 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).
Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 заявив вимогу про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди пошкодженням належного йому автомобіля в сумі 77407,0 грн., яка на його думку, є різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Проаналізувавши розрахунок заявленої позивачем матеріальної шкоди, з урахуванням доводів, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку стосовно його необґрунтованості.
В рамках розгляду цивільної справи Одеським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України судовим експертом ОСОБА_9 22 травня 2018 року було підготовлено Висновок № 18-783 судової авто-товарознавчої експертизи по дослідженню автомобіля TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП від 22.07.2015 року. Згідно висновків даного дослідження:
Ринкова вартість транспортного засобу TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22.07.2015 року становить 112772 грн.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням фізичного зносу складових становить 51514,97 грн.
Вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 у наслідок ДТП, що сталася 22.07.2015 року становить 112772 грн.
Ринкова вартість транспортного засобу TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням аварійних пошкоджень, становить 49979,83 грн.
Утилізаційна вартість транспортного засобу TOYOTA Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 не визначається, оскільки пошкоджений автомобіль ОСОБА_1 відремонтовано.
Доводи апеляційної скарги, що суд неправомірно посилається на ринкову вартість автомобіля після ДТП, а не ринкову вартість автомобіля до скоєння ДТП, яка становить 112772 гривень не відповідають фактичним обставинам справи виходячи із наступного.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону №1961-ІУ, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.
Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
З висновку експертного дослідження вбачається та позивачем не заперечується факт того, що пошкоджений автомобіль підлягає відновленню та може використовуватись за призначенням.
Виходячи із зазначеного, суд першої інстанції посилаючись на п.14. постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. № 4 дійшов вірного висновку, що оскільки позивач на вимогу відповідача не погодився на передачу останньому автомобіля в разі виплати заявленої в позові суми матеріального збитку, сума реальної шкода, заподіяна тр./з.- страхова виплата = розмір невиплаченої реальної шкоди, заподіяної тр./з. 62792,17 грн. - 48 979, 83 грн. = 13812 грн. 34 коп.
Так, з матеріалів справи вбачається, що представником відповідача Жердецькою Л.В . було подано клопотання про залучення до участі у справі у якості співвідповідача ПрАТ СК «Галицька» (а.с.117).
З журналу судового засідання від 06.09.2018 року (а.с.125) вбачається, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання представника щодо залучення до участі у справі у якості співвідповідача ПрАТ СК «Галицька» та вирішено питання про залучення ПрАТ СК «Галицька» до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилось в залученні до участі у справі у якості третьої особи СК «Галицька» не знайшли підтвердження за матеріалами справи.
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржуване рішення у незмінні частині відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду від 05.03.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ СК «Галицька» про стягнення майнової шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 06 травня 2020 року.
Головуючий:                                                                          О. В. Князюк

Судді:                                                                          С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе