ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2020 р.                                                                  Справа №914/161/20

Західний апеляційний господарський суд в складі:
головуючого - судді  -  О.Л. Мирутенко 
суддів                           -  Н.А. Галушко
                                     -  О.С. Скрипчук
секретаря судового засідання: К. Кострик

Розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ "БОРЩІВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ"
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.01.2020
у справі № 914/161/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРЩІВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ", м. Хмельницький
до відповідача: Приватного підприємства "ЗАХІД-АГРОІНВЕСТ", м. Львів
про: стягнення 603 976,64 грн. штрафних санкцій

за участю представників:
від позивача - не з`явився. 
від відповідача - не з`явився.
ВСТАНОВИВ :
             Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.01.2020, суддя Мазовіта А.Б., було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «БОРЩІВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ» у задоволенні заяви про забезпечення позову від 21.01.2020 (вх..№160/20 від 21.01.2020).
З даною ухвалою не погодилося ТзОВ "БОРЩІВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ" і оскаржило її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що вона винесене при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено норми процесуального права.  Зокрема, апелянт вважає, що судом порушено норми ст.ст. 86, 137, 140, 236 ГПК України.
ПП "ЗАХІД-АГРОІНВЕСТ" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 справу №914/161/20 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л., Галушко Н.А., Скрипчук О.С.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 відкрито апеляційне провадження в даній справі, витребувано з Господарського суду Львівської області матеріали справи №914/161/20.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 було призначено справу до розгляду на 23.03.2020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 розгляд апеляційної скарги ТзОВ "БОРЩІВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ" було відкладено на 27.04.2020 у зв`язку з клопотанням апелянта.
Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення судового розгляду від сторін спору до апеляційного суду не надходило.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.01.2020 у справі №914/161/20 - без змін, враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2020 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТзОВ «БОРЩІВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ» до Приватного підприємства «ЗАХІД-АГРОІНВЕСТ» про стягнення 603       976,64 грн. штрафних санкцій. Одночасно з поданням позову ТзОВ «БОРЩІВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ» подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову, які належать ПП «ЗАХІД-АГРОІНВЕСТ»       та знаходяться на його рахунках, а також накладення арешту на все нерухоме майно, яке належить ПП «ЗАХІД-АГРОІНВЕСТ»       в розмірі суми стягнення. Подана заява обґрунтована тим, що відповідач несвоєчасно оплатив позивачу товар, отриманий згідно договору купівлі-продажу №12/04-к від 12.04.2019, внаслідок чого позивачем нараховано відповідачу 603       976, 64 грн. штрафних санкцій у формі пені та штрафу, що є предметом позовних вимог у даній справі. Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань перед позивачем та іншими кредиторами, вчиняє дії з відчуження нерухомого майна, які, на думку позивача, свідчать про ухилення від виконання рішень судів про стягнення сум заборгованості з відповідача. В обґрунтування вказаних обставин позивач покликається на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Єдиного державного реєстру судових рішень.
Згідно       ст. 136 ГПК України       господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених       статтею 137 цього Кодексу       заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.1. ч. 1       ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
В силу приписів, викладених в п. 1       постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1       постанови Пленуму       Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (пункт 3       постанови Пленуму Вищого господарського суду України від       26.12.2011 №16).
Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Предметом спору у справі № 914/161/20 є стягнення штрафних санкцій за договором купівлі-продажу №12/04-к від 12.04.2019, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «БОРЩІВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ» (продавець) та Приватним підприємством «ЗАХІД-АГРОІНВЕСТ» (покупець), відповідно до якого продавець зобов`язувався передати у власність покупця кукурудзу 3 класу врожаю 2018 року, а покупець       прийняти й оплатити її вартість на умовах та в порядку, визначених цим договором.
З урахуванням предмету позову у даній справі -       стягнення штрафних санкцій в розмірі 603       976,64 грн., звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, позивач мав довести на підставі належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об`єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов`язань за спірними договорами, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідачів тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності за спірним договором або перешкоджання законному стягненню зазначеної заборгованості) причин.
Суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з доводами позивача щодо наявності підстав для забезпечення позову у зв`язку із простроченням виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу №12/04-к від 12.04.2019, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом позову у даній справі, а факт прострочення чи ухилення відповідача від виконання зобов`язань не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.
Твердження позивача у заяві про забезпечення позову про те, що відповідачем можуть вживатися заходи, спрямовані на приховування грошових коштів, не доведені позивачем належними та допустимими доказами, як і не обґрунтовано тієї обставини, що відповідачем вчинено або вчиняються дії з метою ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, зокрема, що ним вчиняються дії, спрямовані на стійке зменшення обігових коштів, зменшення ліквідності основних засобів, припинення основної господарської діяльності, тощо.
Додані до заяви про забезпечення позову копії листів банківських установ про відкриті рахунки відповідача та залишок коштів на них таких обставин не доводять, оскільки як вбачається із змісту останніх вони містять лише інформацію про хід виконання постанов про арешт коштів та залишок коштів на рахунках на певну дату.
Сам факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем не є єдиною та достатньою підставою для вжиття судом заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти. Із поданої заяви про забезпечення позову та долучених до неї документів не вбачається, що наявні зараз чи отримані у майбутньому грошові кошти будуть безповоротно вилучені відповідачем із його господарської діяльності.
Не доводять обставин, на які покликається позивач-апелянт в обґрунтування необхідності забезпечення позову, і долучені до заяви відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки зазначена в них інформація стосується іншої юридичної особи (ТОВ «ЛАН-ОІЛ»). В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази пов`язаності вказаної юридичної особи з відповідачем чи засновниками відповідача.
Згідно зі статтями       73,       74,       77 ГПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується із виновками суду першої інстанції про те, що у матеріалах справи відсутні та заявником суду не були надані докази того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся. Відповідно заява позивача про забезпечення позову задоволення не підлягає.
Що ж стосується твердження апелянта про порушення норм ст. ст.ст. 86, 137, 140, 236 ГПК України, то вони не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційним судом відхиляються як безпідставні.
З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 23.01.2020 по справі №914/161/20 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.
Судові витрати за апеляційний перегляд покласти на апелянта. 
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 281, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд 
Постановив:
Апеляційну скаргу ТзОВ "БОРЩІВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.01.2020 року у справі №914/161/20  залишити без змін. 
Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий-суддя                                                                                   О.Л. Мирутенко   

Судді:                                                                                                 Н.А. Галушко 

                                                                                                                                О.С. Скрипчук