справа № 752/16234/19                     
головуючий у суді І інстанції Хоменко В.С.
провадження № 22-ц/824/2001/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції  Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
24 лютого 2020 року                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Мостової Г.І.,
суддів Слюсар Т.А., Волошиної В.М.,
при секретарі судового засідання Сердюк К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2019 року
у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи:  Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк», ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа, -
в с т а н о в и в:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа, обґрунтовуючи тим, що ПАТ «Український професійний банк», від імені якого діє виконуючий обов`язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Шаров В.С., відступило право вимоги за кредитним договором № 216 від 29 березня 2007 року, а отже вибуло із правовідносин за вказаними договорами.
В результаті цього виникла необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні стягувача ПАТ «Український професійний банк» на правонаступника ОСОБА_1 .
У заяві ОСОБА_1 просив видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі за позовом ВАТ «Український Професійний банк» до ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, що був виданий на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2008 року у справі № 2-1128/08 та замінити стягувача ВАТ «Український Професійний Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому листі з примусового виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 червня 2008 року у справі № 2-1128/08 боржником за яким є ОСОБА_2 .
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документа.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вказану ухвалу, видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі за позовом ВАТ «Український професійний банк» до ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, що був виданий на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 червня 2008 року у справі № 2-1128/08, у зв`язку із втратою оригіналу виконавчого листа, замінити стягувача                   ВАТ «Український професійний банк» на його правонаступника ОСОБА_1 у примусовому виконанні виконавчого листа виданого на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 червня 2008 року у справі № 2-1128/08 боржником за яким є ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки, викладені в ухвалі порушують норми матеріального та процесуального права та не відповідають обставинам справи, а саме: матеріали справи свідчать про видачу судом дублікату виконавчого листа та подання його стягувачем на примусове виконання до органів виконавчої служби; втрачене судове провадження могло бути відновлене за ініціативою суду, суд першої інстанції міг ініціювати відновлення втраченого судового провадження; визначення в Автоматизованій системі виконавчого провадження статусу виконавчого провадження як «завершене» є узагальнюючим терміном і стосується  як закінчення виконавчого провадження так і повернення виконавчого документа стягувачу.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання не повідомили.  Заявник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи, вбачається, що цивільна справа № 2-1128/08 за позовом ВАТ «Український Професійний Банк» до ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору стягнення заборгованості за кредитним договором, знищена, у відповідності до строків зберігання судових справ в архіві суду, що підтверджується актом Голосіївського районного суду міста Києва № 3 від 05 квітня 2017 року.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26 червня 2008 року у справі №2?1128/08 задоволено позов ВАТ «Український Професійний Банк» та ухвалено розірвати кредитний договір № 216 від 29 березня 2007 року, укладений між ВАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_2 , а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Український Професійний Банк» борг у розмірі  216 027 грн 64 коп., судовий збір у сумі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі  30 грн., а всього 217 757 грн 64 коп. (а.с. 5).
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
 Стаття 431 ЦПК України визначає що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
На підставі вказаного судового рішення 28 серпня 2008 року  Голосіївський районний суд міста Києва видав виконавчий лист. 
Постановою від 18 лютого 2009 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві Качури Л.В. виконавчий лист № 2-1128/08, виданий 26 червня 2008 року, був повернутий стягувачу на підставі пункту 7 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 серпня 2014 року у справі № 752/11841/14-ц поновлено ПАТ «Український Професійний банк» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2?1128/08, виданого Голосіївським районним судом міста Києва на виконання рішення суду від 26 червня 2008 року та видано дублікат виконавчого листа від 10 лютого 2015 року, строк пред`явлення якого до виконання до 13 жовтня 2015 року (а.с. 21, 22). 
Згідно з відомостями про автоматизовану систему виконавчого провадження, Голосіївський РВ ВДВС міста Києва відкрив 06 жовтня                             2016 року виконавче провадження, за яким боржником є відповідач, а стягувачем ВАТ «Український Професійний Банк» (а.с. 23). 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21 квітня 1999 року (що діяла на момент видачі дублікату виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Між ПАТ «Український Професійний Банк», від імені якого діє виконуючий обов`язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Шаров В.С. та ОСОБА_1 09 липня 2019 року було укладено договір № 63 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого банк відступив, а ОСОБА_1 набув права вимоги до групи позичальників, заставодавців та поручителів в тому числі до ОСОБА_2 за кредитним договором № 216 від 29 березня 2007 року, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку      № 1-1 та додатку №1-2 до цього договору. 
Вказаний договір був укладений за результатами електронного аукціону № UA-EA-2019-06-07-000028-b, на підставі якого ОСОБА_1 було придбано лот № GL1N72840 за ціною 155 200 грн 96 коп. 
Таким чином, ПАТ «Український Професійний Банк» від імені якого діяв виконуючий обов`язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Шаров В.С., відступило право вимоги за кредитним договором № 216 від 29 березня                2007 року, а отже вибув із правовідносин за вказаними договорами.
Відповідно до частини 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Разом з тим, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни сторони його правонаступником, оскільки з наданих суду відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження Голосіївським РВ ДВС міста Києва, виконавче провадження, за яким боржником є відповідач, а стягувачем ВАТ «Український Професійний Банк», є завершеним (а.с. 23). Доказів щодо того, що виконавче провадження триває, не надано.
Щодо видачі дубліката виконавчого листа, то колегія апеляційного суду враховує таке.
За актом прийому-передачі № 1 до договору № 63 про відступлення права вимоги від 09 липня 2019 року ПАТ «Український професійний банк» не передав ОСОБА_1 жодного виконавчого документу відносно відповідача.
Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.  
Разом з тим, заявник не повідомив  суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, жодного доказу на підтвердження цієї обставини  надано не було.
Відповідно до пункту 17.4 Перехідних Положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.   
Заява про видачу дубліката виконавчого листа може бути подана лише до спливу строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина 1 статті 126 ЦПК України ).
Якщо цей строк був пропущений стягувачем, то водночас із заявою про видачу дубліката виконавчого документа повинна бути подана і заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (частини 1, 2 статті 433 ЦПК України).
Однак, до заяви не додано доказів підтверджуючих поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та клопотання про його поновлення.
Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. 
Важко уявити, щоб стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Hornsby v. Greece», пункт 40). 
Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строках.
Європейський суд з прав людини в свої рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання і не може застосовуватися автоматично.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України» рішення від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2019 рокузалишається без змін.
Відповідно до пункту 17.4 розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження (пункт 28 частини 1 статті 353 ЦПК України).
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.   
 
Повний текст Постанови складений 10 березня  2020 року.

 
 
Головуючий                                                                                            Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                                        Т.А. Слюсар
 
                                                                                                             В.М. Волошина