ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 червня 2020 року 	 	справа № 160/11330/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П. (доповідач),
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 160/11330/19 (суддя Дєєв М.В.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП СТОР» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:
          Товариство з обмеженою відповідальністю “ТОП СТОР” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів:
          - №UA100000/2019/000337/2 від 02.10.2019 року, з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00275;
          - №UА100120/2019/000060/2 від 10.10.2019 року, з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00288;
          - №UА100120/2019/000061/2 від 11.10.2019 року, з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00289;
          - №UА100000/2019/000379/2 від 16.10.2019 року, з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00294.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено повністю, визнані протиправними та скасовані оскаржені позивачем рішення відповідача.
          Із рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не надано документів, для усунення вказаних митницею розбіжностей, що привело до коригування митної вартості товару. Таким чином, відповідач не мав достатніх підстав для здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, заявленою позивачем. У зв`язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів, посадовою особою Київської митниці було послідовно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару, що і стало підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів.
          Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що суд встановив всі обставини справи, перевірив доводи обох сторін та надані ними докази, в результаті чого прийняв законне і обґрунтоване рішення. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу відповідача – без задоволення.
          Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час та дату проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
          Розгляд справи здійснювався у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України.
          Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
          З матеріалів справи встановлено, що 01.03.2019 року між Позивачем (Покупець) та іноземною компанією ZHEJIANG TITAN MACHINERY CO., LTD (Zhejiang, China, - Продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №0103/2019.
          За умовами вказаного Контракту:
п.1. - Продавець продав, а Покупець купив товари, кількість яких, я також асортимент, ціна, загальна вартість і умови поставки зазначені в інвойсах на кожну партію товару відповідно.
п.2. - Ціни на товар встановлюються в доларах США, включаючи вартість тари, упаковки і маркування, а також інших витрат, оплата яких за умовами поставки в редакції Інкотермс-2010 передбачена Продавцем (в т.ч. транспортування, страхування та ін.). Загальна сума цього контракту складається із сум, виставлених Продавцем і оплачених покупцем рахунків, і становить не менше 3 000 000,00 доларів США.
п.3. - Поставка товарів за цим контрактом повинна бути здійснена протягом 30 (тридцять) днів з дати подачі заявки Покупцем. Датою поставки вважається дата коносамента і/або дата штемпеля на товарно-транспортній накладній. Відправником вантажу за контрактом може виступати третя особа.
п.7. - Розрахунки за поставлений товар здійснюються в доларах США перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 6 (шести) місяців з моменту поставки товару.
У жовтні 2019 року за наведеним Контрактом, на умовах CIF-ODESSA, на адресу Покупця надійшли Товари: 
- на суму 44 092,60 USD (доларів США) – по митній декларації №UA100120/2019/211248 від 01.10.2019 року - відповідно до INVOICE №128/19-01 від 23.05.2019 року; 
- на суму 27 838,80 USD (доларів США) – по митній декларації №UAl00120/2019/212209 від 10.10.2019 року - відповідно до INVOICE №000-092 від 29.08.2019 року;
- на суму 24 390,10 USD (доларів США) - по митній декларації №UA100120/2019/212292 від 11.10.2019 року -  відповідно до INVOICE №000-090 від 29.08.2019 року;
- на суму 46 003,60 USD (доларів США) - по митній декларації №UA100120/2019/212679 від 16.10.2019 року - відповідно до INVOICE №132/19-01 від 05.09.2019 року.
Відповідно до наведених декларацій вартість товару визначена декларантом (Позивачем) за основним методом - а саме, за ціною контракту.
На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з кожною із зазначених декларацій Позивач надав митному органу документи, що перелічені у графі 44, а саме:
- по ЕМД №UA100120/2019/211248 від 01.10.2019 року: - декларація митної вартості за №821; - пакувальний лист PACKING LIST №128/19-01 від 23.08.2019 року (код документу 0271); - рахунок-проформа PROFORMA-INVOICE №128/19-01 від 23.08.2019 року (код документу 0325); - рахунок-фактура INVOICE №128/19-01 від 23.08.2019 (код документу 0380); - коносамент BILL OF LADING №MRFB19082226 від 23.08.2019 (код документу 0705); - міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) А№006569 від 30.09.2019 (код документу 0730); - документ про походження товару INVOICE №128/19-01 від 23.08.2019 (код документу 0862); - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-2272 від 01.10.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); - некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - зокрема, пропозиція OFFER б/н від 23.08.2019 (код документу 3022); - страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №100716224151156795 від 23.08.2019 року(код документу 3530); - контракт №0103/2019 від 01.03.2019 року (код документу 4100); інші некласифіковані документа (код документу 9000), - зокрема: - лист №0210/1 від 02.10.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
- по ЕМД №UA100120/2019/212209 від 10.10.2019 року: - декларація митної вартості за №9314, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; - пакувальний лист PACKING LIST №000-092 від 29.08.2019 року (код документу 0271); - рахунок-фактура INVOICE №000-092 від 29.08.2019 року (код документу 0380); - коносамент BILL OF LADING №МЕ0819081450С від 29.08.2019 року (код документу 0705); - міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) А№006974 від 09.10.2019 року (код документу 0730); - документ про походження товару INVOICE №000-092 від 29.08.2019 року (код документу 0862); - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-2375 від 10.10.2019 року Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); - некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - зокрема, пропозиція OFFER від 29.08.2019 (код документу 3022); -страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014648303 від 29.08.2019 року          (код документу 3530); - контракт №0103/2019 від 01.03.2019 року (код документу 4100); - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №1 від 04.03.2019 року (код документу 4103); - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №2 від 30.09.2019 року (код документу 4103); - інші некласифіковані документи (код документу 9000), - зокрема: - лист №1010/1 від 10.10.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
- по ЕМД №UA100120/2019/212292 від 11.10.2019 року: - декларація митної вартості за №9319, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; - пакувальний лист PACKING LIST №000-090 від 29.08.2019 року (код документу 0271); - рахунок-фактура INVOICE №000-090 від 29.08.2019 року (код документу 0380); - коносамент BILL OF LADING №МЕ0819081450В від 29.08.2019 року (код документу 0705); - міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) А№006973 від 09.10.2019 року (код документу 0730); - документ про походження товару INVOICE №000-090 від 29.08.2019 року (код документу 0862); - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-2375 від 10.10.2019 року Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); - некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - зокрема, пропозиція OFFER б/н від 29.08.2019 року (код документу 3022); - страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014648300 від 29.08.2019 року (код документу 3530); - контракт №0103/2019 від 01.03.2019 року (код документу 4100); - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №1 від 04.03.2019 (код документу 4103); - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №2 від 30.09.2019 року (код документу 4103); - інші некласифіковані документи (код документу 9000), - зокрема: - лист №1110/1 від 11.10.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
- по ЕМД №UA100120/2019/212679 від 16.10.2019 року: - декларація митної вартості за №9341, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; - пакувальний лист PACKING LIST №132/19-01 від 05.09.2019 року (код документу 0271); - рахунок-проформа PROFORMA-INVOICE №132/19-01 від 05.09.2019 року (код документу 0325); - рахунок-фактура INVOICE №132/19-01 від 05.09.2019 року (код документу 0380); - коносамент BILL OF LADING №MRFB19090617 від 05.09.2019 року (код документу 0705); - міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) А№006819 від 11.10.2019 року (код документу 0730); - документ про походження товару INVOICE №132/19-01 від 05.09.2019 року (код документу 0862); - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-2415 від 15.10.2019 року Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); - некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - зокрема, пропозиція OFFER б/н від 05.09.2019 року (код документу 3022); - страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №100716224151157647 від 05.09.2019 року (код документу 3530); - контракт №0103/2019 від 01.03.2019 року (код документу 4100); - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №1 від 04.03.2019 року (код документу 4103); - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода №2 від 30.09.2019 року (код документу 4103); - інші некласифіковані документи (код документу 9000), - зокрема: лист №1610/1 від 16.10.2019 року про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.
Київською міською митницею ДФС, за результатами перевірки митних декларацій та доданих до них документів було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів:
- №UA100000/2019/000337/2 від 02.10.2019 року, з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00275,
- №UА100120/2019/000060/2 від 10.10.2019 року, з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00288,
- №UА100120/2019/000061/2 від 11.10.2019 року, з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00289,
- №UА100000/2019/000379/2 від 16.10.2019 року, з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00294.
          Правомірність та обґрунтованість рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є предметом спору, який передано на вирішення суду.
          Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржені рішення відповідачем прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.
          Такі висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими з наступних підстав.
          Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
          Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
          Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
          Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

          З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.
          Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
           1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
           2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
           3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
           4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
           5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
           6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
           7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
           8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
          Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
           1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
           2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
           3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
           4) виписку з бухгалтерської документації;
           5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
           6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
           7) копію митної декларації країни відправлення;
           8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
          Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
          Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.
          Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
          Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
          Як свідчать встановлені обставини справи, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки відповідача про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а також не надання декларантом витребуваних митницею додаткових документів.
          Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 Митного кодексу України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Митного кодексу України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).
Згідно з частиною 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості вбачається, підставою для їх  прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
В результаті такого контролю встановлено зокрема:
- у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000337/2 від 02.10.2019 року: “положеннями наданого контракту від 01.03.2019 року №0103/2019 між “ZHEJIANG TITAN MACHINERY CO.,LTD.” (Китай) - Продавець та TOB “ТОП СТОР” - Покупець (далі -Контракт), а саме: згідно п. 1 Контракту, кількість, асортимент, ціни, загальна вартість та умови поставки зазначаються у інвойсі. Згідно наданого інвойсу від 23.08.2019 №128/19-01, товар поставляється в Україну на умовах CIF-Odecca. Міжнародний торговий термін (умова) CIF “Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) Вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Термін “вартість, страхування ті фрахт” означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати або ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. За умовами терміну CIF на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту, також продавець заключав договір страхування й виплачує страхувальнику страхову премію. Таким чином, всі додаткові витрати та ризики під час транспортування покладаються на покупця. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; -витрати на страхування цих товарів. Пунктом 2.1 Контракту передбачено, що до ціни товару включено вартість тари, пакування та маркування, а також, інших витрат, зокрема транспортування та страхування. Разом із тим, відповідна графа коносаменту від 23.08.2019 №MRFВ19082226 містить інформацію щодо фрахту “FREIGHT AS ARRANGED”, що згідно словника морських термінів означає “фрахт за домовленістю...”. Таким чином, відсутня інформація щодо передплати за фрахт відправником (продавцем) як це передбачено комерційним терміном CIF. Також страховий поліс не містить інформації щодо страхувальника, застрахованої особи, номера контракту, ваги та іншої інформації даного документу з поставкою оцінюваного товару. Посилання в коносаменті на документ №128/19-01 (без дати) не можливо розглядати достатньою підставою для ідентифікації, оскільки за таким номером до митного оформлення надано проформу-інвойс, інвойс та пакувальний лист. Відсутність перекладу в порушення вимог статті 254 Кодексу не дозволяє митниці здійснити перевірку достовірності наведених у документі відомостей. Отже, наданий до митного оформлення страховий поліс не підлягає ідентифікації та перевірці. Надана декларантом комерційна пропозиція уявляє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VII генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Так, згідно норм зазначеної статті, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Тобто, даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості. Наданий експертний висновок від 01.10.2019 №ГО-2272 прийнято до уваги митницею, але він не може бути підставою для визначення митної вартості, оскільки у ході експертного аналізу експертом розглядались лише документи, що надавались до митного оформлення (контракт, інвойс). Тобто, експертом вартісний аналіз проводився на підставі наданих до митного оформлення товаросупровідних документів, не врахована кон`юнктура ринку та біржові котирування вартості сировини, яка є основною складовою при виробництві товару. Таким чином, за результатами контролю митної вартості відповідно до частини 2 статті 54 Митного кодексу встановлено розбіжності у даних щодо складових митної вартості, зокрема таких як транспортування та страхування. Відповідно до вищезазначеного декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням, вивантаженням, та страхуванням товарів до названого місця призначення.”;
- у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA100120/2019/000060/2 від 10.10.2019 року: 1) згідно інвойсу від 29.08.2019 №000-092 товари постачаються в Україну морським транспортом на умовах поставки CIF-Одеса. Відповідно до положень Інкотермс-2010. при умовах поставки CIF, продавець повинен за власний рахунок укласти договори перевезення та страхування до узгодженого місця на користь покупця. При цьому, всі ризики, пов`язані з втратою чи пошкодженням товару переходять від продавця на покупця в момент передавання товару першому перевізнику. Таким чином, на момент укладання договору перевезення сума витрат на доставку може бути невідома або інформація може бути в неповному обсязі так до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 МКУ не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування - відповідно умови поставки CIF продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття; 2)відповідно до пункту 2 контракту в ціну товару включені вартість тари, упаковки і маркування, а також інших витрат, оплати яких за умовами поставки в редакції Інкотермс-2010 передбачена Продавцем (в т.ч. транспортування, страхування), а відповідно до інвойсу від 29.08.2019 №000-092 товар поставляється на умовах CIF-Одесса (термін CIF “вартість, страхування та фрахт” означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт); з декларантом не подано достовірних відомостей щодо вимочення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до пункту 2 контракту;
- у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA100120/2019/000061/2 від 11.10.2019 року: 1) згідно інвойсу від 29.08.2019 року №000-090 товари постачаються в Україну морським транспортом на умовах поставки CIF-Одеса. Відповідно до положень Інкотермс-2010. при умовах поставки CIF, продавець повинен за власний рахунок укласти договори перевезення та страхування до узгодженого місця на користь покупця. При цьому, всі ризики, пов ’язані з втратою чи пошкодженням товару переходять від продавця на покупця в момент передавання товару першому перевізнику. Таким чином, на момент укладання договору перевезення сума витрат на доставку може бути невідома або інформація може бути в неповному обсязі так до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 МКУ не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування - відповідно умови поставки CIF продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття; 2)відповідно до пункту 2 контракту в ціну товару включені вартість тари, упаковки і маркування, а також інших витрат, оплати яких за умовами поставки в редакції Інкотермс-2010 передбачена Продавцем (в т.ч. транспортування, страхування), а відповідно до інвойсу від 29.08.2019 N°000-090 товар поставляється на умовах CIF-Одесса (термін CIF “вартість, страхування та фрахт” означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт); - декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціпи товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до пункту 2 контракту;
- у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000379/2 від 16.10.2019 року: “Відповідно до умов CIF-Одесса, Продавець здійснює страхування вантажу. Згідно умов Інкотермс при застосуванні умов CIF фрахт на доставку товарів повинен бути сплачений. Разом з тим, у відповідних графах коносаменту від 05.09.2019 MMRFB19090617 не зазначено про попередню оплату фрахту. Крім того, згідно даних інвойсу від 05.09.2019 №132/19-01 та пакувального листа від 05.09.2019 №132/19-01 ціна товарів з різним складом основного матеріалу (латунь, сілумін) співпадає у розрахунку за кг нетто, що не може свідчити про неврахування сум платежів, передбачених частиною 5 ст.58 МКУ”.
Так, частиною десятою статті 58 МК України визначений перелік витрат (складові митної вартості), які при визначенні митної вартості додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. До вказаного переліку входять, зокрема, такі складові митної вартості, як витрати на транспортування оцінюваних товарів (пункт 5 вказаної норми) та витрати на страхування цих товарів (пункт 7).
З матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечується, що поставка імпортованого позивачем товару відбулася на умовах CIF-Oдeca, що відповідає умовам контракту від 01.03.2019 року №0103/2019, укладеного між позивачем та іноземною компанією ZHEJIANG TITAN MACHINERY CO., LTD (Zhejiang, China, - Продавець).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF (“вартість, страхування, фрахт”) покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та обов`язок за свій рахунок здійснити витрати на страхування товару, тоді як у покупця відсутній обов`язок на укладення договору перевезення та страхування (пункти А3, Б3 умов поставки CIF за Інкотермс 2010).
Таким чином, витрати на страхування та транспортування вже є включеними до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар (фактурної вартості товару), у зв`язку з чим не додаються при визначенні митної вартості товару.
При цьому, не зазначення в контракті про зарахування даних витрат до загальної суми контракту (ціни товару) протилежного не доводить, оскільки сторони контракту, узгодивши умови поставки товару згідно з офіційними правилами Інкотермс 2010, тим самим встановили, що витрати на страхування та транспортування входять до ціни товару.
За таких обставин, вимоги відповідача про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цій підставі - необґрунтованим.
Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої   статті 55 МК України  щодо обґрунтованості прийнятих рішень.
          Отже, встановлені під час розгляду справи обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, оскільки у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення. Документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим, вбачається безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом. Відповідачем не наведено доказів того, що документи, подані для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів: 
- №UA100000/2019/000337/2 від 02.10.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00275;
- №UА100120/2019/000060/2 від 10.10.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00288;
- №UА100120/2019/000061/2 від 11.10.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00289;
- №UА100000/2019/000379/2 від 16.10.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UА100120/2019/00294 є протиправними та підлягають скасуванню.
          Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для  його скасування відсутні.
          Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня                2019 року у справі № 160/11330/19 - залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак