П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1461/19	
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.                          
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
 
В С Т А Н О В И Л А:
У липні 2019р. ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ГУ ДФС у Херсонській  області, АРК та м.Севастополі, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення списання безнадійного податкового боргу позивачу у розмірі 72 949,11грн.;
- зобов`язати відповідача списати безнадійний податковий борг позивача у розмірі 72 949,11грн., що виник із несплаченого єдиного податку.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 30.05.2019р. вона звернулась із заявою до ДФС, в якій просила визнати податковий борг безнадійним та застосувати процедуру списання.
Проте, листом ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі від 27.06.2019р. за №2703/ФОП/21-22-17-02-18 ОСОБА_1 в списанні податкового боргу відмовлено, у зв`язку із відсутністю законних підстав для такого списання.
Позивачка вважає, що вказаний лист є необґрунтованим, а бездіяльність податкового органу у не здійсненні списання безнадійного боргу, незаконною, протиправною та такою, що порушує її права.
Посилаючись на вказане просила позов задовольнити.
          Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019р. адміністративний позов задоволено.
          Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Херсонській  області, АРК та м.Севастополі  щодо не здійснення списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 у розмірі 72 949,11грн., який виник із несплаченого єдиного податку.
          Зобов`язано ГУ ДФС у Херсонській  області, АРК та м.Севастополі списати безнадійний податковий борг ОСОБА_1 у розмірі 72 949,11грн., що виник із несплаченого єдиного податку.
          Стягнуто на користь ОСОБА_1  сплачений судовий збір у розмірі 768,4грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Херсонській  області, АРК та м.Севастополі.
          Стягнуто з ГУ ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,4грн..
          В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права. 
          Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020р. відкрито провадження у дані справі та замінено ГУ ДФС у Херсонській  області, АРК та м.Севастополі на правонаступника ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі.
Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили. 
З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла  висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд  першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган вчинив протиправну бездіяльність щодо не здійснення списання безнадійного податкового боргу позивачки, оскільки строк встановлений ПК України щодо стягнення податкового органу вже давно минув.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. 
          Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що з 13.12.2011р. ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа - підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 
           28.11.2017р. позивачкою було припинено підприємницьку діяльність, про що свідчить запис у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.  
          У відповідності до інтегрованих карток платника по єдиному податку встановлено, що у ОСОБА_1 з грудня 2013р. по теперішній час наявний податковий борг. Борг по єдиному податку виник у зв`язку з несплатою самостійно задекларованих позивачкою податкових зобов`язань відповідно до поданих декларацій за №9071107671 від 6.11.2013р. на суму 2 285грн., за №9091021722 від 2.03.2014р. на суму 13 993,96грн., за №9026371859 від 10.05.2014р. на суму 2 642,4грн., за №9045107762 від 5.08.2014р. на суму 6 621,8грн., за №9064872001 від 7.11.2014р. на суму 19 581,95грн., за №9080518973 від 9.02.2015р. на суму 26 649,62грн., за №7114001701 від 14.10.2013р. на суму 154,38грн., за №7108151701 від 29.07.2014р. на суму 1 020грн..
          На підставі вказаного, 10.03.2016р. податковим органом прийнято податкову вимогу  за №2274-23 на загальну суму 72 949,11грн., та рішення за №176 від 10.03.2016р. про опис майна позивачки у податкову заставу. 
          Не погодившись із вказаними рішеннями, позивачка звернулась в суд із відповідним позовом.          
          Так, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.04.2019р. по справі за №540/612/19 встановлено, що податковий борг у позивачки із єдиного податку виник на час складення податкової вимоги від 10.03.2016р. та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу за №176 від 10.03.2016р., у зв`язку із чим позивачці було відмовлено у задоволенні позову щодо звільнення активів з податкової застави та вчинення дій щодо виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису за №15803018 від 28.04.2016р. про обтяження податковою заставою майна на підставі акту опису майна за №302/21-03-23-01-12 від 31.03.2016р..
          В подальшому, 30.05.2019р.   ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання податкового боргу безнадійним та застосування процедури його списання.
          Однак, ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі своїм листом за №2703/ФОП/21-22-17-02-18 від 27.06.2019р. відмовив ОСОБА_1 в списанні податкового боргу посилаючись на відсутність законних підстав щодо такого списання. В своїй відповіді податковий орган зазначив, що списанню податкового боргу передує процедура визначення сум безнадійного податкового боргу, яка здійснюється на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Також, рішення про списання безнадійного податкового боргу приймається керівником податкового органу за наявності підстав та на підставі заяви платника податків та доданих документів, що підтверджують безнадійність податкового боргу.
Перевіряючи правомірність дій податкового органу, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх бездіяльність та протиправність, судова колегія виходить з наступного. 
Приписами ч.2  ст.19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
          За правилами пп.16.1.4  п.16.1  ст.16 ПК України,  платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
          Положеннями пп.14.1.175  п.14.1  ст.14 ПК України встановлено, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що у відповідності до інтегрованої картки ОСОБА_1 із  єдиного податку податковий борг виник у зв`язку із несплатою самостійно задекларованих позивачкою податкових зобов`язань згідно поданих декларацій за №9071107671 від 6.11.2013р. на суму 2 285грн., за №9091021722 від 2.03.2014р. на суму 13 993,96грн., за №9026371859 від 10.05.2014р. на суму 2 642,4грн., за №9045107762 від 5.08.2014р. на суму 6 621,8грн., за №9064872001 від 7.11.2014р. на суму 19 581,95грн., за №9080518973 від 9.02.2015р. на суму 26 649,62грн., за №7114001701 від 14.10.2013р. на суму 154,38грн., за №7108151701 від 29.07.2014р. на суму 1 020грн. та вказане зафіксовано як недоїмка у сумі 72 949,11грн. станом на 28.02.2015р..
          Відтоді, тобто з 28.02.2015р. даний податковий борг є незмінним до сьогодні, що підтверджується роздруківками із інтегрованої картки позивачки по єдиному податку (а.с.67-75).
          За правилами п.101.1 ст.101 ПК України за №2755-VI від 2.12.2010р. (зі змінами та доповненнями), списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
          У відповідності до пп.101.2.3  п.101.2  ст.101 ПК України, під терміном «безнадійний» розуміється: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.
          Приписами п.102.4 ст.102 ПК України чітко визначено, що податковий борг може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
          Положеннями п.101.5  ст.101 ПК України встановлено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
          Як вбачається із матеріалів справи та не спростовується сторонами по справі, що податковий борг ОСОБА_1 в розмірі 72 949,11грн. відображено в податковій вимозі станом на 9.03.2016р., тобто, за межами встановленого ПК України строку в 1095 днів.
          Так, наказом Міністерства доходів і зборів України за №577 від 10.10.2013р. затверджено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (надалі - Порядок №577), у п.2.1 якого визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений ст.102 ПК України (пп.3 п.2.1 Порядку №577).
          За правилами п.3.1 Порядку №577, визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
          Приписами п.3.2 Порядку №577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в пп.3 п.2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.
          У відповідності до п.4.3-4.5 Порядку №577 у випадках, передбачених пп.1, 2, 3, 5 п.2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу у відповідності до вимог п.4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.
          За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
          Положеннями п.4.2 розділу IV Порядку передбачено, що рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.
          Аналізуючи вищевикладені норми законодавства, судова колегія зазначає, що у зв`язку зі спливом встановленого строку давності, податковий орган повинен самостійно списати податковий борг, не чекаючи подання платником податків відповідної заяви.
          З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2019р. представник ОСОБА_1  звернувся із заявою до податкового органу про визнання податкового боргу безнадійним та застосування процедури його списання. Тобто, судова колегія зазначає, що позивачкою вжито всіх заходів звернення до контролюючого органу, з метою визнання останнім  податкового боргу безнадійним та застосування процедури його списання.
          Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що податковим органом не вжито жодних заходів щодо стягнення із позивачки податкового боргу ні в межах строку звернення до суду 1095 днів із моменту виникнення права на стягнення, ні по його завершенню.
          Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки податковим органом дійсно вчинено протиправну бездіяльність щодо не списання податкового боргу.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
          За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
          На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі – залишити без задоволення.
          Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019р. – залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

                                                                                

Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                                                             
                       Судді:                                                                                  А.В. Крусян                                         

                                                                                                   О.В. Яковлєв