ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 травня 2020 року           справа №200/12124/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника відповідача Груєнка С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року (повне судове рішення складено 20 січня 2020 року у м. Слов`янську) у справі № 200/12124/19-а (суддя в І інстанції Троянова О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Димитровський експериментально-механічний завод» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,                                                
                                                          УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Димитровський експериментально-механічний завод» (далі – ТОВ «ДЕМЗ», платник податків) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – ГУ ДПС у Донецькій області, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.07.2019 № 0006031414 та № 0006041414, якими позивачу збільшено суму грошового зобов`язання на загальну суму 2 081 991,00 грн., з них: 1 387 994,00 грн. - збільшення суми за податковим зобов`язанням за платежем податку на додану вартість, 693 997,00 грн. - розмір штрафних (фінансових) санкцій, а також встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 968,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем за результатами документальної позапланової виїзної перевірки, оформленої актом від 02.07.2019 № 679/05-99-14-14/30952735 (далі – Акт перевірки) з питань достовірності формування та віднесення сум ПДВ до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Фортуна-71» (код за ЄДРПОУ 39345175) за травень 2016 року, ТОВ «Зімінік» (код за ЄДРПОУ 40374597) за червень 2016 року, ТОВ «Мастер-Кабель Україна» (код за ЄДРПОУ 37841178) за червень 2016 року, ТОВ «Агрокомпанія Лан» (код за ЄДРПОУ 38339930) за листопад 2016 року, ТОВ «Акер ЛТД» (код за ЄДРПОУ 40699905) за грудень 2016 року, ТОВ «Лонг-Універс» (код за ЄДРПОУ 40925011) за січень 2017 року, ТОВ «Інтерпампс Груп» (код за ЄДРПОУ 39014581) за березень 2017 року, ТОВ «Абекс ЛТД» (код за ЄДРПОУ 41020421) за листопад 2017 року з урахуванням віднесення суми ПДВ за листопад 2017 року до декларації з ПДВ за грудень 2017 ТОВ «Ельвіра Стандарт» (код ЄДРПОУ 41824593) за червень 2018 року, ТОВ «Сіріус Універс» (код за ЄДРПОУ 41365756) за вересень 2018 року, ТОВ «Кардо Сервіс» (код за ЄДРПОУ 42335628) за листопад 2018 року. Перевіркою ТОВ «ДЕМЗ» встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України (далі  ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 1 388 962,31 грн. З урахуванням висновків Акту перевірки, відповідачем 25.07.2019 прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, які ТОВ «ДЕМЗ» вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню з огляду на те, що реальність господарських операції між позивачем з контрагентами обумовлено вчиненням правочинів, спрямованих на досягнення господарської мети, економічної доцільності, а також використанням отриманих товарів у подальшій діяльності підприємства, що підтверджується первинними та документами бухгалтерського обліку.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування зазначив, що суд першої інстанції не врахував фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин, а саме: не надав оцінку обставинам, які слугували підставами для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. Наголошує, що встановлені податковим органом факти щодо неможливості здійснення господарських операцій з контрагентами позивача за перевіряємий період повністю підтверджуються висновками акту перевірки та узгоджуються з вимогами податкового законодавства та практикою Верховного Суду в аналогічних спорах.
Апелянт також наполягає на тому, що під час перевірки ТОВ «ДЕМЗ» не надано господарські угоди, на підставі яких здійснювались фінансово-господарські операції; спосіб та засіб транспортування товару: реквізити перевізника, договір на транспортування товару, товарно-транспортні накладні, залізнично-дорожні квитанції; документи про підтвердження відповідності продукції: сертифікати якості, технічні паспорти; документи дозвільного характеру, без наявності яких платник не може проваджувати певні дії щодо здійснення; документи, які підтверджують використання отриманих товарів в господарській діяльності; не висвітлено операцій в бухгалтерському обліку підприємства з наданням відповідних рахунків та регістрів синтетичного та аналітичного обліку, на яких систематизовані та відображені первинні документи, які підтверджують розрахунки за отримані товари. А з переліку наданих первинних документів, частину заповнено з порушенням встановленого порядку та з урахуванням ненадання вищезазначених документів неможливо підтвердження реального здійснення операції по придбанню товару від контрагентів-постачальників.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача до апеляційного суду не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -  КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила таке.
Головним управління ДФС у Донецькій області на підставі наказу від 07.06.2019 № 1092 відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п.82.2 ст. 82 ПК України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ДЕМЗ» з питань достовірності формування та віднесення сум ПДВ до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Фортуна-71» за травень 2016 року, ТОВ «Зімінік» за червень 2016 року, ТОВ «Мастер-Кабель Україна» за червень 2016 року, ТОВ «Агрокомпанія Лан» за листопад 2016 року, ТОВ «Акер ЛТД» за грудень 2016 року, ТОВ «Лонг-Універсза січень 2017 року, ТОВ «Інтерпампс Груп» за березень 2017 року, ТОВ «Абекс ЛТД» за листопад 2017 року з урахуванням віднесення суми ПДВ за листопад 2017 року до декларації з ПДВ за грудень 2017 ТОВ «Ельвіра Стандарт» за червень 2018 року, ТОВ «Сіріус Універс» за вересень 2018 року, ТОВ «Кардо Сервіс» за листопад 2018 року.
За наслідками зазначеної перевірки, ГУ ДФС у Донецькій області складено Акт перевірки, відповідно до висновків якого встановлено порушення позивачем податкового законодавства, а саме: п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 1 388 962,31 грн., в тому числі: травень 2016 року у сумі 588,00 грн., червень 2016 року у сумі 164 949,73 грн., листопад 2016 року у сумі 34 207,00 грн., грудень 2016 року у сумі 42 520,48 грн., січень 2017 року у сумі 53 418,00 грн., березень 2017 року у сумі 968,00 грн., листопад 2017 року у сумі 124 800,00 грн., червень 2018 року у сумі 140 783,40 грн., вересень 2018 року у сумі 582 428,70 грн., листопад 2018 року у сумі 244 299,00 грн. (т.1 а.с.66-176).
25 липня 2019 року ГУ ДФС у Донецькій області на підставі висновків Акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0006031414 форми «В4», яким визначено, що ТОВ «ДЕМЗ» завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 968 грн. за березень 2017 року (т.1 а.с.178) та податкове повідомлення-рішення № 0006041414 форми «Р», яким ТОВ «ДЕМЗ» збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 2 081 991 грн., з яких на 1 387 994 грн. за основним платежем та на 693 997 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.179).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам у цій справі, колегія суддів виходить з такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі – Закон № 996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону № 996-XIV фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі – Положення № 88), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.
Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п.198.2 ст.198 цього Кодексу датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Суд також зазначає, що відповідно до п.п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в редакції, яка діяла у період, що перевірявся, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відтак, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність доказів сплати вартості товарів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.
Щодо безпосередньо висновків Акту перевірки та, як наслідок, аналізу спірних податкових повідомлень-рішень, на предмет їх відповідності положенням ч. 2 ст. 2 КАС України, в розрізі господарських операцій позивача та його контрагента у перевіряємому періоді.
Судами встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, видами діяльності ТОВ «ДЕМЗ» є: за кодом КВЕД 28.92 Виробництво машин і устаткування для добувної промисловості та будівництва (основний); Код КВЕД 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; Код КВЕД 25.29 Виробництво інших металевих баків, резервуарів і контейнерів; Код КВЕД 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; Код КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; Код КВЕД 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

Між позивачем, як Покупцем та ТОВ «ФОРТУНА-71», як Постачальником, укладено Договір поставки № 20-05-16 від 20 травня 2016 року, копія якого наявна в матеріалах справи (т.1 а.с.182-183).
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «ФОРТУНА-71» (ЄДРПОУ 39345175) зареєстровано 11.08.2014 за номером 1 480 102 0000 063476, не перебуває в стані припинення та основний вид діяльності за кодом КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснити оплату та прийняти цей товар.
Як зазначено в п. 2 Договору, кількість, найменування товару вказуються в видаткових накладних, які є його невід`ємною частиною (далі - «Специфікації»). Якість, упаковка й маркування товару повинні відповідати, визначеним сертифікатам виробника, діючим стандартам (ТУ, ДСТУ). Гарантія відповідності товару підтверджується сертифікатом виробника (у разі якщо постачальник не є виробником), яка направляються на кожну партію поставки товару.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що постачальник зобов`язується поставити товар на умовах поставки, зазначених у Специфікаціях до Договору згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року. Датою поставки товару вважається дата відмітки уповноваженого представника покупця про його отримання, зазначена у видатковій накладній.
Пунктом 4 зазначено, що загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно доданих до нього специфікацій.
Пунктом 5 визначено, що датою оплати товару вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. Оплата товару здійснюється у національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаних у даному договорі.
Так, відповідно до Специфікації № 1 до договору № 20-05-16 від 20 травня 2016 року, товару поставлено на загальну суму 3528,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%, найменування товару - бензиновий тример BCU-73 1 шт.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом надано:
- рахунок-фактура № 052016/327 від 20 травня 2016 року на суму 3528,00 грн., в тому числі ПДВ 588,00 грн.;
- видаткову накладну № РН-0000849 від 25 травня 2016 року на суму 3528,00 грн., в тому числі ПДВ 588,00 грн.;
- виписка по рахунку № 102 від 01.06.2016 у на суму 3528,00 грн.
- прибутковий ордер № 654/03, дата складання, номер документа накладна № РН-0000849 від 25 травня 2016 року від Постачальника ТОВ «Фортуна-1».
Згідно картки рахунку 221 за період з 01.05.2016 по 10.06.2019 встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.1 а.с.186).
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку № НОМЕР_1 за травень 2016 року по договору з ТОВ «Фортуна-1» встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.1а.с.187):
- оборотно-сальдова відомість по рахунку № НОМЕР_1 за травень 2016 року;
- картка рахунку 221 за 01.05.2016 по 10.06.2019 про надходження товару – бензиновий тример BCU-73 на матеріальний склад, переміщення товару на склад ремонтно-механічної дільниці, передачу в експлуатацію (т.1 а.с.184-188).

В підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем надано Договір №24/06-16 від 24.06.2016, укладений між позивачем, як Покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗІМІНІК», як Постачальником, копія якого наявна в матеріалах справи (т.1, а.с.192-193).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «ЗІМІНІК» (ЄДРПОУ 40374597) зареєстровано 28.03.2016 за номером запису 1 073 102 0000 031144, не перебуває в стані припинення та основний вид діяльності за кодом КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснити оплату та прийняти цей товар. Кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору.
Як зазначено в п. 2 Договору, якість товару, який постачається, повинна відповідати стандартам та технічним умовам, ДСТУ та іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що узгодженою партією товару за цим договором є кількість та асортимент товарів, які зазначені у конкретній специфікації. Умови та строк поставки кожної партії товарів сторони узгоджують в специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною договору. Датою поставки товару вважається дата відмітки уповноваженого представника покупця про його отримання, зазначена у видатковій накладній.
Відповідно до Специфікації № 1 до договору № 24/06-16 від 24.06.2016, товару поставлено на загальну суму 403 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 67 200,00 грн., перехід права власності та ризиків на товар відбувається в момент передачі товару покупцю.
Відповідно до Специфікації № 2 до договору № 24/06-16 від 24.06.2016, товару поставлено на загальну суму 244 843,20 грн., в т.ч. ПДВ 40 807,20 грн., перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
Відповідно до Специфікації № 3 до договору № 24/06-16 від 24.06.2016, товару поставлено на загальну суму 191 489,94 грн., в т.ч. ПДВ 31 914,99 грн., перехід права власності та ризиків на товар відбувається в момент передачі товару покупцю.
Відповідно до Специфікації № 4 до договору № 24/06-16 від 24.06.2016, товару поставлено на загальну суму 149 040,00 грн., в т.ч. ПДВ 24 840,00 грн., перехід права власності та ризиків на товар відбувається в момент передачі товару покупцю.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну № 1-0000023 від 24.06.2016 на суму 403 200,00 грн. в тому числі ПДВ 67 200,00 грн.;
- видаткову накладну № 1-0000024 від 24.06.2016 на суму 244 843,20 грн. в тому числі ПДВ 40 807,20 грн.;
- видаткову накладну № 1-0000030 від 30.06.2016 на суму 191489,94 грн. в тому числі ПДВ 31 914,00 грн.;
- видаткову накладну № 1-0000031 від 30.06.2016 на суму 191489,94 грн. в тому числі ПДВ 31 914,00 грн.;
- прибутковий ордер №б/н номер документа накладна № 1-0000023 від 24.06.2016 від Постачальника ТОВ «Зімінік»;
- прибутковий ордер №б/н номер документа накладна № 1-0000024 від 24.06.2016 від Постачальника ТОВ «Зімінік»;
- прибутковий ордер №б/н номер документа накладна № 1-0000030 від 30.06.2016 від Постачальника ТОВ «Зімінік»;
- прибутковий ордер №б/н номер документа накладна № 1-0000031 від 30.06.2016 від Постачальника ТОВ «Зімінік».
- виписка по рахунку №165 від 01.09.2016 на суму 2 828 978,23 грн.
- виписка по рахунку №143 від 01.01.2017 на суму 249 405,86 грн.
Згідно картки рахунку 201 за період з 01.05.2016 по 10.06.2019 встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.1 а.с.203-210).

В підтвердження здійснення господарської діяльності між позивачем та ТОВ «МАСТЕР-КАБЕЛЬ УКРАЇНА» позивачем надано Договір поставки № 13/06-16 від 13 червня 2016 року, укладений між позивачем, як Покупцем та ТОВ «МАСТЕР-КАБЕЛЬ УКРАЇНА», як Постачальником, копія якого наявна в матеріалах справи (т.1 а.с.120-121).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «МАСТЕР-КАБЕЛЬ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 37841178) зареєстровано 14.11.2011 номер запису: 1 273 102 0000 007003, не перебуває в стані припинення та основний вид діяльності за кодом КВЕД Код КВЕД 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснити оплату та прийняти цей товар.
Як зазначено в п. 2 Договору кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору. Якість упаковка та маркування товару повинні відповідати сертифікатам виробника, ТУ, ДСТУ та іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості. Партією товару за цим договором є кількість та асортимент товарів, які зазначені у конкретній специфікації.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що поставка товару здійснюється видами транспорту, сказаним в Специфікаціях. Датою поставки товару вважається дата відмітки уповноваженого представника покупця про його отримання, зазначена у видатковій накладній.
Відповідно до Специфікації № 1 до договору № 1 від 21.11.2016, товару поставлено на загальну суму 205 242,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% у сумі 34 207,00 грн. Зазначено, що перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну № ТМКУз055607 від 17 червня 2016 року на суму 1125,25 грн. в тому числі ПДВ 187,54 грн.;
- рахунок-фактура № ТМКУз096836 від 13 червня 2016 року на суму 1125,25 грн. в тому числі ПДВ 187,54 грн.;
- прибутковий ордер №б/н номер документа накладна № ТМКУз055607 від 17 червня 2016 року від Постачальника ТОВ «МАСТЕР-КАБЕЛЬ УКРАЇНА»;
- виписка по рахунку №121 від 01.07.2016 року на суму 1125,25 грн.
Згідно картки рахунку 201 за період з 01.06.2016 по 01.10.2018 та оборотно-сальдової відомості по рахунку № НОМЕР_1 за період з червня 2016 по червень 2019 року по договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР-КАБЕЛЬ УКРАЇНА» встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.1 а.с.220-221).

В підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем надано Договір поставки № 51 від 21 листопада 2016 року, укладений між позивачем, як Покупцем та ТОВ «АГРОКОМПАНІЯ ЛАН», як Постачальником, копія якого наявна в матеріалах справи (т.1 а.с.224-225).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «АГРОКОМПАНІЯ ЛАН» (ЄДРПОУ 38339930) зареєстровано 02.08.2012 року номер запису 1 444 102 0000 008237, не перебуває в стані припинення, основний вид діяльності за кодом КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, серед інших видів зазначено КВЕД: 28.30 Виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування.
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснити оплату та прийняти цей товар.
Як зазначено в п. 2 Договору кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору. Якість упаковка та маркування товару повинні відповідати сертифікатам виробника, ТУ, ДСТУ та іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості. Партією товару за цим договором є кількість та асортимент товарів, які зазначені у конкретній специфікації.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що поставка товару здійснюється видами транспорту, сказаним в Специфікаціях. Датою поставки товару вважається дата відмітки уповноваженого представника покупця про його отримання, зазначена у видатковій накладній.
Так, відповідно до Специфікації № 1 до договору № 1 від 21.11.2016, товару поставлено на загальну суму 205 242,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% у сумі 34 207,00 грн., перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну № 12 від 21.11.2016  на суму 69 768,00 грн., в тому числі ПДВ 11 628,00 грн.;
- видаткову накладну № 11 від 21.11.2016 на суму 135 474,00 грн., в тому числі ПДВ 22 579,00 грн.;
- рахунок-фактура № 12 від 21.11.2016 на загальну суму 69 768,00 грн., в тому числі ПДВ 11 628,00 грн.;
- рахунок-фактура № 11 від 21.11.2016 на загальну суму 135 474,00 грн,. в тому числі ПДВ 22579,00 грн.;
- прибутковий ордер № 159 номер документа накладна № 12 від 21.11.2016 від Постачальника ТОВ «АГРОКОМПАНІЯ ЛАН»;
- прибутковий ордер № 158 номер документа накладна № 11 від 21.11.2016 від Постачальника ТОВ «АГРОКОМПАНІЯ ЛАН»;
- виписка по рахунку № 225 від 01.12.2016 за період з 01.11.2016 по 30.11.2016, призначення платежу: оплата за товари згідно Договору № 51 від 21.11.2016 ТОВ «АГРОКОМПАНІЯ ЛАН» на суму 205 242,00 грн.
Згідно картки рахунку 201 за період з 01.11.2016 по 10.06.2019 та оборотно-сальдової відомості по рахунку № НОМЕР_2 за період з 10.06.2016 по 24.06.2019 по договору з ТОВ «АГРОКОМПАНІЯ ЛАН» встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.1 а.с.230-236).

В підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем надано Договір поставки № 12/19 від 19 грудня 2016 року, укладений між позивачем, як Покупцем та ТОВ «АКЕР ЛТД», як Постачальником, копія якого наявна в матеріалах справи (т. 1 а.с.241-242).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «АКЕР ЛТД» (ЄДРПОУ 40699905) зареєстровано 29.07.2016 номер запису 1 444 102 0000 010709, не перебуває в стані припинення та основний вид діяльності за кодом Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснити оплату та прийняти цей товар.
Як зазначено в п. 2 Договору кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору. Якість упаковка та маркування товару повинні відповідати сертифікатам виробника, ТУ, ДСТУ та іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості. Партією товару за цим договором є кількість та асортимент товарів, які зазначені у конкретній специфікації.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що поставка товару здійснюється видами транспорту, сказаним в Специфікаціях. Датою поставки товару вважається дата відмітки уповноваженого представника покупця про його отримання, зазначена у видатковій накладній.
Відповідно до Специфікації № 1 до договору № 12/19 від 19 грудня 2016 року, товару поставлено на загальну суму 255 122,88 грн., в т.ч. ПДВ 20% у сумі 42 520,48 грн., перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну № 0000039 від 20.12.2016 на суму 255 122,88 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 42 520,48 грн.;
- рахунок-фактура № 0000039 від 20.12.2016 на загальну суму на суму 255 122,88 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 42 520,48 грн.;
- прибутковий ордер № 1115 номер документа накладна № 0000039 від 20.12.2016 від Постачальника ТОВ «АКЕР ЛТД»;
- платіжне доручення № 56 від 25.01.2017 на суму 255 122,88 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «АКЕР ЛТД».
Згідно картки рахунку 201 за період з 01.11.2016 по 10.06.2019 та оборотно-сальдової відомості по рахунку № НОМЕР_1 за грудень 2016 червень 2019 року по договору з ТОВ «АКЕР ЛТД» встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.1 а.с.245, т.2 а.с.1).

В підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем надано Договір поставки № 18 від 16 січня 2017 року, укладений між позивачем, як Покупцем та ТОВ «ЛОНГ УНІВЕРС», як Постачальником, копія якого наявна в матеріалах справи (т.2, а.с.4-5).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «ЛОНГ УНІВЕРС» (ЄДРПОУ 40925011) зареєстровано 31.10.2016 Номер запису: 1 070 102 0000 065571, не перебуває в стані припинення та основний вид діяльності за кодом КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, серед інших видів зазначено КВЕД: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів.
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснити оплату та прийняти цей товар.
Як зазначено в п. 2 Договору кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору. Якість упаковка та маркування товару повинні відповідати сертифікатам виробника, ТУ, ДСТУ та іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості. Партією товару за цим договором є кількість та асортимент товарів, які зазначені у конкретній специфікації.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що поставка товару здійснюється видами транспорту, сказаним в Специфікаціях. Датою поставки товару вважається дата відмітки уповноваженого представника покупця про його отримання, зазначена у видатковій накладній.
Відповідно до Специфікації № 1 до договору № 18 від 16 січня 2017 року, товару поставлено на загальну суму 297 108 грн., в т.ч. ПДВ 20% у сумі 49 518,00 грн., перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну ЛУ№0000001 від 19.01.2017 на суму 297 108 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 49 518,00 грн.;
- прибутковий ордер № 1 від 20.01.2017 від Постачальника ТОВ «ЛОНГ УНІВЕРС»;
- платіжне доручення № 124 від 15.02.2017 на суму 297 108 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «ЛОНГ УНІВЕРС»;
Згідно картки рахунку 201 за період з 01.11.2016 по 10.06.2019 встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.12).

В підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем надано Договір поставки № 23 від 25 січня 2017 року, укладений між позивачем, як Покупцем та ТОВ «ЛОНГ УНІВЕРС», як Постачальником, копія якого наявна в матеріалах справи (т. 2 а.с.7-8).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «ЛОНГ УНІВЕРС» (ЄДРПОУ 40925011) зареєстровано 31.10.2016 Номер запису: 1 070 102 0000 065571, не перебуває в стані припинення та основний вид діяльності за кодом КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, серед інших видів зазначено КВЕД: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів.
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснити оплату та прийняти цей товар.
Як зазначено в п. 2 Договору кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору. Якість упаковка та маркування товару повинні відповідати сертифікатам виробника, ТУ, ДСТУ та іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості. Партією товару за цим договором є кількість та асортимент товарів, які зазначені у конкретній специфікації.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що поставка товару здійснюється видами транспорту, сказаним в Специфікаціях. Датою поставки товару вважається дата відмітки уповноваженого представника покупця про його отримання, зазначена у видатковій накладній.
Відповідно до Специфікації № 1 до договору № 23 від 25 січня 2017 року, товару поставлено на загальну суму 23 400,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 3900,00 грн., перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну  ЛУ№0000001 від 27.01.2017 на суму 23 400,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 3900,00 грн.;
- прибутковий ордер № 2 від 27.01.2017 від Постачальника ТОВ «ЛОНГ УНІВЕРС»;
- платіжне доручення № 125 від 15.02.2017 на суму 23 400,00 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «ЛОНГ УНІВЕРС»;
Згідно картки рахунку 201 за період з 01.11.2016 по 10.06.2019 встановлено оприбуткування зазначених товарів на складі покупця (позивача) (т.2 а.с.13).
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку № НОМЕР_1 за січень 2017 червень 2019 року по договору з ТОВ «ЛОНГ УНІВЕРС» встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.14).

В підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем надано Договір поставки №1/9 від 01 вересня 2018 року, укладений між позивачем, як Покупцем та ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС», як Постачальником, копія якого наявна в матеріалах справи (т.2 а.с.19-20).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРІУС УНІВЕРС» (ЄДРПОУ 41365756) зареєстровано 31.05.2017 номер запису 1 067 102 0000 026429, не перебуває в стані припинення та основний вид діяльності за кодом Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснити оплату та прийняти цей товар.
Як зазначено в п. 2 Договору кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору. Якість упаковка та маркування товару повинні відповідати сертифікатам виробника, ТУ, ДСТУ та іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості. Партією товару за цим договором є кількість та асортимент товарів, які зазначені у конкретній специфікації.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що поставка товару здійснюється видами транспорту, сказаним в Специфікаціях. Датою поставки товару вважається дата відмітки уповноваженого представника покупця про його отримання, зазначена у видатковій накладній.
Відповідно до Специфікації № 1 до договору № 1/9 від 01 вересня 2018 року, товару поставлено на загальну суму 3 494 572,20 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 582 428,70 грн., перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну № ВН-00000091 від 21.09.2018 на суму 499 800,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 83 300,00 грн.;
- видаткову накладну № ВН-00000092 від 25.09.2018 на суму 498 036,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 83 006,00 грн.;
- видаткову накладну № ВН-00000093 від 28.09.2018 на суму 500 476,20 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 83 412,70 грн.;
- видаткову накладну № ВН-00000094 від 28.09.2018 на суму 496 566,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 82 761,00 грн.;
- видаткову накладну № ВН-00000087 від 17.09.2018 на суму 499 800,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 83 300,00 грн.;
- видаткову накладну № ВН-00000089 від 19.09.2018 на суму 500 682,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 83 447,00 грн.;
- видаткову накладну № ВН-00000090 від 21.09.2018 на суму 499 212,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 83 202,00 грн.;
- прибутковий ордер № 899/11 від 21.09.2018 від Постачальника ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- прибутковий ордер № 900/11 від 25.09.2018 № ВН-00000091 від 21.09.2018 від Постачальника ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- прибутковий ордер № 899/11 від 21.09.2018 року до видаткової накладної № ВН-00000092 від 25.09.2018 від Постачальника ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- прибутковий ордер № 901/11 від 28.09.2018 до видаткової накладної № ВН-00000093 від 28.09.2018 від Постачальника ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- прибутковий ордер № 902/11 від 28.09.2018 до видаткової накладної № ВН-00000094 від 28.09.2018 від Постачальника ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- прибутковий ордер № 903/11 від 17.09.2018 до видаткової накладної № ВН-00000087 від 17.09.2018 від Постачальника ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- прибутковий ордер № 904/11 від 19.09.2018 до видаткової накладної № ВН-00000089 від 19.09.2018 від Постачальника ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- прибутковий ордер № 905/11 від 21.09.2018 до видаткової накладної № ВН-00000090 від 21.09.2018 від Постачальника ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- платіжне доручення № 1114 від 11.10.2018 на суму 447 305,24 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- платіжне доручення № 1202 від 08.11.2018 на суму 750 000,00 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- платіжне доручення № 597 від 07.11.2018 на суму 400 000,00 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- платіжне доручення № 1200 від 07.11.2018 на суму 600 000,00 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- платіжне доручення № 881 від 25.01.2019 на суму 648 633,48 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- платіжне доручення №1114 від 25.01.2019 року на суму 447305,24 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС»;
- платіжне доручення №863 від 23.01.2019 року на суму 648633,48 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС».
Згідно картки рахунку 201 за період з 01.06.2018 по 10.06.2019 встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.28-34).
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку № НОМЕР_1 за травень 2018 - червень 2019 року по договору з ТОВ «СІРІУС УНІВЕРС» встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.35).
Окрім того, в підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем надано Договір поставки № 01-03-19 від 01 березня 2017 року, укладений між позивачем, як Покупцем та ТОВ «ІНТЕРПАМПС ГРУП», як Постачальником, копія якого наявна в матеріалах справи (т.2 а.с.48-49).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «ІНТЕРПАМПС ГРУП» (ЄДРПОУ 39014581) зареєстровано 10.12.2013, номер запису 1 069 102 0000 031250, не перебуває в стані припинення та основний вид діяльності за кодом Код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (основний).
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснити оплату та прийняти цей товар.
Як зазначено в п. 2 Договору кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору. Якість упаковка та маркування товару повинні відповідати сертифікатам виробника, ТУ, ДСТУ та іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості. Партією товару за цим договором є кількість та асортимент товарів, які зазначені у конкретній специфікації.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що поставка товару здійснюється видами транспорту, сказаним в Специфікаціях. Датою поставки товару вважається дата відмітки уповноваженого представника покупця про його отримання, зазначена у видатковій накладній.
Відповідно до Специфікації № 1 до договору № 01-03-19 від 01 березня 2017 року, товару поставлено на загальну суму 5808,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 968,00 грн., перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну № 124 від 14.03.2017 на суму 5808,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 968,00 грн.;
- рахунок на оплату № 218 від 09 березня 2017 року на суму 5808,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 968,00 грн. постачальник ТОВ «ІНТЕРПАМПС ГРУП», покупець ТОВ «ДЕМЗ»;
- прибутковий ордер № 16 за накладною № 124 від 14.03.2017 від Постачальника ТОВ «ІНТЕРПАМПС ГРУП»;
- платіжне доручення № 188 від 10.03.2017 на суму 5808,00 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «ІНТЕРПАМПС ГРУП».
Згідно картки рахунку 207 за період з 01.03.2017 по 10.06.2019 встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.54).
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку № НОМЕР_1 за березень 2017 - червень 2019 року по договору з ТОВ «ІНТЕРПАМПС ГРУП» встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.55).

В підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем надано Договір № 3 про переведення боргу від 19.12.2017 між ТОВ «АБЕКС-ЛТД» («Первісний боржник»), ТОВ «ДЕМЗ» («Новий боржник») та ТОВ «МАКРОЛАЙТ» («Кредитор»).
Відповідно до п. 2 Договору первісний боржник переводить на нового боржника борг у розмірі 748 800,00 грн., що виник на підставі основного договору, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання.
Відповідно до п. 7, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну № РН-67 від 16.11.2017 на суму 489 600,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 81 600,00 грн.;
- видаткову накладну № РН-66 від 16.11.2017 на суму 259 200,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 43 200,00 грн.;
- рахунок на оплату № РФ-78 від 15 листопада 2017 року на суму 489 600,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 81 600,00 грн., постачальник «АБЕКС-ЛТД», покупець ТОВ «ДЕМЗ»;
- рахунок на оплату № РФ-79 від 15 листопада 2017 року на суму 259 200,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 43 200,00 грн., постачальник «АБЕКС-ЛТД», покупець ТОВ «ДЕМЗ»;
- прибутковий ордер № 183 за накладною № РН-67 від 16.11.2017 від Постачальника ТОВ «АБЕКС-ЛТД»;
- прибутковий ордер № 180 за накладною № РН-66 від 16.11.2017 від Постачальника ТОВ «АБЕКС-ЛТД»;
- платіжне доручення № 1290 від 20.12.2017 на суму 95 846,40 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «МАКРОЛАЙТ»;
- платіжне доручення № 1298 від 21.12.2017 на суму 652 953,60 грн., платник ТОВ «ДЕМЗ», отримувач ТОВ «МАКРОЛАЙТ».
Згідно карток рахунку 207 за період з 01.05.2016 по 10.06.2019 та рахунку 201 за 01.05.2016 по 10.06.2019 встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.62-63).
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку № НОМЕР_1 за січень 2017 - червень 2019 року по договору з ТОВ «АБЕКС-ЛТД» встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.64).

В підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем надано Договір № Д-02/05 від 02 травня 2018 року, укладений між позивачем, як Покупцем та ТОВ «ЕЛЬВІРА СТАНДАРТ», як Постачальником, копія якого наявна в матеріалах справи (т.2 а.с.69-70).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬВІРА СТАНДАРТ» (ЄДРПОУ 39014581) зареєстровано 10.12.2013, номер запису 1 069 102 0000 031250, не перебуває в стані припинення та основний вид діяльності за кодом Код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (основний).
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену продукцію. кількість, ціна та асортимент товару зазначається у видаткових накладних.
Як зазначено в п. 2 Договору право власності на поставлену продукцію переходить до покупця в момент передачі продукції покупцю, про що свідчить видаткова накладна. Датою поставки продукції є дата зазначена на видатковій накладній. Поставка товару здійснюється згідно ІНКОТЕРМС.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що ціна продукції встановлюється в національній валюті і зазначається у видаткових накладних.
Відповідно до п.5 Договору якість продукції, що поставляється за даним договором повинна відповідати встановленим державним стандартам, технічним умовам та іншій технічній документації.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну № ЕС-0000083 від 08 червня 2018 року на суму 420 732,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 70 122,00 грн.;
- видаткову накладну № ЕС-0000084 від 11 червня 2018 року на суму 423 968,40 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 70 661,40 грн.;
- товарно-транспортна накладна № ЕС83 від 08 червня 2018 року по видатковій накладній № ЕС-0000083 від 08 червня 2018 року;
- товарно-транспортна накладна № ЕС83 від 11 червня 2018 року по видатковій накладній № ЕС-0000084 від 08 червня 2018 року;
- рахунок на оплату № ЕС-00022 від 14 травня 2018 року на суму 844 700,40 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 140 783,40 грн. постачальник ТОВ «ЕЛЬВІРА СТАНДАРТ», покупець ТОВ «ДЕМЗ»;
- прибутковий ордер № 23 від 08 червня 2018 року від Постачальника ТОВ «ЕЛЬВІРА СТАНДАРТ»;
- прибутковий ордер № 24 від 11 червня 2018 року від Постачальника ТОВ «ЕЛЬВІРА СТАНДАРТ»;
- платіжне доручення № 496 від 24.09.2018 на суму 700 000,00 грн., отримувач ТОВ «ЕЛЬВІРА СТАНДАРТ», платник ТОВ «ДЕМЗ»;
- платіжне доручення № 1078 від 02.10.2018 на суму 103 464,00 грн., отримувач ТОВ «ЕЛЬВІРА СТАНДАРТ», платник ТОВ «ДЕМЗ»;
- платіжне доручення № 1087 від 03.10.2018 на суму 6897,60 грн., отримувач ТОВ «ЕЛЬВІРА СТАНДАРТ», платник ТОВ «ДЕМЗ».
Слід звернути увагу на те, що товар належним чином доставлений, а товарно-транспортні накладні по договору позивача з ТОВ «ЕЛЬВІРА СТАНДАРТ» містять посилання на видаткові накладні № ЕС-0000083 від 08 червня 2018 року та № ЕС-0000084 від 08 червня 2018 року, що дозволяє ідентифікувати поставлений товар.
Згідно картки рахунку 201 за період з 01.06.2018 по 10.06.2019 встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.78-79).
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку № НОМЕР_1 за травень 2018 - червень 2019 року по договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬВІРА СТАНДАРТ» встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.80).

В підтвердження здійснення господарської діяльності позивачем надано Договір № Д-02/11-18 від 02 листопада 2018 року, укладений між позивачем, як Покупцем та ТОВ  «КАРДО СЕРВІС», як Постачальником, копія якого наявна в матеріалах справи (т.2 а.с.87-88).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «КАРДО СЕРВІС» (ЄДРПОУ 42335628) зареєстровано 27.07.2018, номер запису 1 074 102 0000 077648, не перебуває в стані припинення та основний вид діяльності за кодом Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується своєчасно здійснити оплату та прийняти цей товар.
Як зазначено в п. 2 Договору кількість, найменування товару визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору. Якість упаковка та маркування товару повинні відповідати сертифікатам виробника, ТУ, ДСТУ та іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до його якості. Партією товару за цим договором є кількість та асортимент товарів, які зазначені у конкретній специфікації.
Пунктом 3 зазначеного Договору визначено, що поставка товару здійснюється видами транспорту, сказаним в Специфікаціях. Датою поставки товару вважається дата відмітки уповноваженого представника покупця про його отримання, зазначена у видатковій накладній.
Відповідно до Специфікації № 1 до договору № Д-02/11-18 від 02 листопада 2018 року, загальна сума специфікації складає 417 960,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 69 660,00 грн. Зазначено, що перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
Відповідно до Специфікації № 2 до договору № Д-02/11-18 від 02 листопада 2018 року, загальна сума специфікації складає 602 964,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 100 494,00 грн. Зазначено, що перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
Відповідно до Специфікації № 3 до договору № Д-02/11-18 від 02 листопада 2018 року, загальна сума специфікації складає 444 870,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 74 145,00 грн. Зазначено, що перехід права власності та ризиків на товар відбувається з дати поставки товару покупцю.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом надано:
- видаткову накладну № КС-000021 від 02 листопада 2018 року на суму 417 960,00 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 69 660,00 грн.;
- видаткову накладну № КС-000025 від 16 листопада 2018 року на суму 383 400,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 63 900,00 грн.;
- видаткову накладну № КС-000026 від 16 листопада 2018 року на суму 219 564,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 36 594,00 грн.;
- видаткову накладну № КС-000108 від 20 листопада 2018 року на суму 444 870,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 74 145,00 грн.
- прибутковий ордер № 898/11 від 02.11.2018 до видаткової накладної № КС-000021 від 02 листопада 2018 року від Постачальника ТОВ «КАРДО СЕРВІС»;
- прибутковий ордер № 897/11 від 16.11.2018 до видаткової накладної №КС-000025 від 16 листопада 2018 року від Постачальника ТОВ «КАРДО СЕРВІС»;
- прибутковий ордер № 896/11 від 16.11.2018 до видаткової накладної № КС-000026 від 16 листопада 2018 року від Постачальника ТОВ «КАРДО СЕРВІС»;
- прибутковий ордер № 895/11 від 20.11.2018 до видаткової накладної № КС-000108 від 20 листопада 2018 року від Постачальника ТОВ «КАРДО СЕРВІС»;
- платіжне доручення № 769 від 18.12.2018 на суму 56 943,00 грн., отримувач ТОВ «КАРДО СЕРВІС», платник ТОВ «ДЕМЗ»;
- платіжне доручення № 719 від 10.12.2018 на суму 1 020 924,00 грн., отримувач ТОВ «КАРДО СЕРВІС», платник ТОВ «ДЕМЗ».
Згідно карток рахунку 201 за період з 01.10.2018 по 10.06.2019, та за період з 01.10.2018 по 10.06.2019 встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.94-103).
Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку №631 за листопад 2018 - червень 2019 року по договору з ТОВ «КАРДО СЕРВІС» встановлено оприбуткування зазначених товарів (т.2 а.с.104).
Також судами встановлено, що в установлений строк позивачем зареєстровано податкові накладні по правочинам з вищезазначеними контрагентами.
Місцевий суд в своєму рішенні зазначив, що зі змісту запиту податкового органу до позивача щодо надання до перевірки останнім первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, які пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством вбачається, що вони є неконкретними, містять загальний перелік документів та не витребують документи по конкретних операціях, по яких виникли сумніви у податкового органу.
Натомість апелянт в скарзі зазначає, що запити податкового органу містили посилання на фактичні та правові підстави направлення такого запиту, обставини встановлені за аналізом податкової інформації та орієнтовний перелік витребуваних документів.
З цього питання апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до наказу про проведення документальної перевірки від 07.06.2019 № 1092 перевірка проводилась з 10 червня 2019 року тривалістю 10 робочих днів (т.2 а.с.62).
Зі змісту запиту відповідача від 10 червня 2019 року, наявного в матеріалах справи (т.2 а.с.63-65) вбачається, що орієнтовний перелік документів по 11 контрагентах необхідно надати у термін до 14 години 00 хвилин 10 червня 2019 року.
За змістом п.44.6 ст.46 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Відповідно до п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених ст. 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.
Отже, суд критично оцінює доводи податкового органу щодо ненадання позивачем документів на перевірку. Крім того, предмет доказування у цій справі не обмежений лише обставинами щодо змісту запиту та орієнтовному переліку документів, які податковий орган зобов`язував надати для проведення перевірки.
Щодо тверджень відповідача в акті перевірки про те, що позивачем до перевірки не було надано специфікації Постачальника, яка надається Покупцю (прайс-ціни), договір на транспортування вантажу, платіжне доручення за транспортування ТМЦ, оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, прибуткові ордери (форма №М-4) отримання товарів на склад та картки складського обліку.
Фактичне здійснення господарських операцій підтверджується дослідженими судами належним чином оформленими первинними документами, які відповідають вимогам, встановленим Законом № 996-XIV.
Згідно з пунктом 85.6. статті 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Слід відмітити, що відповідачем не надано до матеріалів справи акту про відмову від надання позивачем специфікації Постачальника, яка надається Покупцю (прайс-ціни), договору на транспортування вантажу, платіжного доручення за транспортування ТМЦ, оборотно-сальдової відомості по рахунку 631, прибуткових ордерів, та карток складського обліку.
З акту перевірки вбачається, що акт про відмову від надання документів під час перевірки ТОВ «ДЕМЗ» не складався. Доказів зворотного відповідачем не надано.
З цього приводу також слід зазначити, що в акті перевірки, копію якого надано до матеріалів справи, відсутній підпис посадових осіб ТОВ «ДЕМЗ» під відміткою «Підтверджуємо, що первинні, бухгалтерські та інші документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткові (інші документи), що свідчать про діяльність суб`єкта господарювання (спростовують викладені в акті перевірки факти) за період, що перевіряється, відсутні» (т.1 а.с.41).
ГУ ДПС у Донецькій області надано акт про відсутність посадових осіб позивача за юридичною адресою 02 липня 2019 року, що не дало змоги перевіряючим вручити акт перевірки для підписання (т.2 а.с.141).
Податкові повідомлення-рішення з розрахунками податкових зобов`язань та штрафних санкцій були надіслані платнику засобами поштового зв`язку 25 липня 2019 року (т.2 а.с.142-143).
Так, положення КАС України зобов`язують суд вжити заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об`єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.
Суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.
З огляду на викладене, доводи апелянта про ненадання до перевірки вищезазначених документів, в якості підстави для висновку про відсутність реального характеру господарської операції, як такі, що не підтверджено належними та допустимими доказами, до уваги не беруться.
Посилання податкового органу на відсутність документів, що підтверджують якість придбаного товару, жодним чином не доводить факту відсутності господарських операцій в момент їх вчинення, оскільки ці документи жодним чином не впливають на право платника податків включати понесені у зв`язку із цим витрати до складу валових витрат. Більше того, вказані документи не містять відомостей про учасників та умови господарської операції, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції з поставки, оскільки вони не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку та в обов`язковому порядку законодавством не передбачені.
Крім того, суд зазначає, що частиною 1 статті 268 Господарського кодексу України встановлено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.
Згідно з частиною 4 статті 268 Господарського кодексу України постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.
Відповідно до статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
За змістом аналізу вказаних норм слідує, що якість товару, який поставляється повинен засвідчити саме постачальник, а не покупець.
В контексті викладеного, суд не приймає до уваги твердження відповідача про безтоварність господарських операцій внаслідок відсутності належних доказів якості поставленого товару, з огляду на те, що сертифікати якості не являються первинними документами, на підставі яких платник формує витрати та податковий кредит.
Слід звернути увагу, що ТТН не відносяться до обов`язкових документів податкової звітності, передбаченої податковим законодавством. Самі ТТН є документами, що регламентують тільки взаємини перевізника й замовника, як учасників транспортного процесу. Відсутність ТТН на перевезення товарів сама по собі не свідчить про безтоварність операцій з їх поставки та не може ставити під сумнів здійснення господарської операції, якщо наявні інші документи, які підтверджують фактичне виконання договірних відносин.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 806/8289/13-а.
В контексті викладеного, можна дійти висновку, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Позивач на підтвердження реального характеру господарських операцій з контрагентом надав суду первинні документи бухгалтерського обліку та податкової звітності.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 802/1921/16-а, від 21 січня 2020 року у справі № 804/4658/15.
Щодо доводів відповідача стосовно того, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 42017000000002137 від 01.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 Кримінального кодексу України та досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи створили суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) серед яких у т.ч. ТОВ «Зімінік» та ТОВ «АКЕР ЛТД» у кримінальних провадженнях № 42017000000002137 від 01.07.2017, № 32017100060000104 від 17.11.2017, № 42017000000003443 від 30.10.2017 з метою прикриття незаконної діяльності спрямованої на безпідставне формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток підприємствам реального сектору економіки.
Так, відповідно до статті 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано до суду вироків суду за результатами вказаних кримінальних провадження ані щодо контрагентів позивача, ані щодо позивача по цій справі.
Водночас, суд наголошує, що посилання контролюючого органу на кримінальне провадження, відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205 КК України відносно контрагента позивача не підтверджується документально та не містить встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентом своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 808/2360/17, від 05.06.2018 по справі № 809/1139/17.
Щодо решти тверджень відповідача про певні недоліки в первинних документах, місцевий суд правильно зазначив та встановив, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.
В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції та відмови у формуванні витрат та податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.
Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, судом було встановлено, що вони є реальними та підтверджуються матеріалами справи.
При цьому, платник податків не може зазнавати негативних наслідків через діяння осіб, що перебувають поза межами його впливу. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб. Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника. Одночасно, платнику необхідно застосовувати розумну обережність при укладенні договорів з постачальниками. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб`єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов`язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.
У цій справі ГУ ДПС у Донецькій області не надано доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, як, від пояснень посадової особи щодо її непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваного суб`єкта господарювання, судових рішень, вироків, не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
Суд також зазначає, що згідно ст.ст.6,627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Доказів повернення коштів до позивача від його контрагентів після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за надані послуги (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. На час укладання договору, що не спростовується контролюючим органом, контрагенти позивача були належним чином зареєстрованими у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, тобто мали достатній об`єм правоздатності для укладення спірних угод.
Посилання відповідача на певне, на думку податкового органу, недотримання податкового законодавства контрагентами ТОВ «ДЕМЗ» також є неприйнятними.
Так, законодавством України, зокрема ПК України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, подання звітності, сплати податків до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника. Не передбачено ні право, ні зобов`язання будь-якої із сторін правочину здійснювати контроль щодо показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, що подана іншою стороною правочину. При цьому відповідно до законодавства кожний платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.
Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, відповідно до якого до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник. Притягнення ж до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та вимогам законодавства.
В рішеннях Європейського суду з прав людини, що прийняті в справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03), Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у зв`язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами. Зокрема, зазначено, що платник податку на додану вартість не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо такий платник не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Аналогічна правова позиція щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності платника податків міститься в усталеній практиці Верховного Суду, зокрема і в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 в справі № 816/809/17.
Суд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.
Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.
Інформація з баз даних АІС «Податковий блок» та податкова інформація, що надана іншими контролюючими органами щодо контрагентів позивача, на яку посилався відповідач, є неприйнятною, оскільки не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, вона носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 в справі № 816/166/15-а, від 27.03.2018 в справі № 816/809/17, від 14.08.2018 в справі № 815/3479/17.
Посилання відповідача на те, що нереальність господарських операцій позивача підтверджена дослідженням ланцюга (в цьому випадку дослідження ланцюга 2,3 ланки) постачання між контрагентом позивача та його контрагентами, які не є контрагентами позивача, є неприйнятними, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, внаслідок чого не є обов`язковою передумовою для визначення податковим органом грошових зобов`язань по господарським операціям, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Суд визнає, що у будь-якому випадку реалізуючи господарську компетенцію при укладенні та виконанні господарських договорів, сторони цього договору можуть вимагати від контрагента дотримання умов цих договорів, тією мірою якою дозволяють його (їх) умови. Перекладати на сторону договору обов`язки контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться за межами господарської компетенції суб`єкта господарювання та не входить до прав та обов`язків платника податку, зокрема на додану вартість. Це в свою чергу у межах спірних відносин позивача як платника податку покладає додаткове не передбачене законом обтяження, що є недопустимим.
Аналогічні висновки щодо застосування норм викладені, зокрема в постановах Верховного Суду від 11.12.2018 в справі № 803/2094/15, від 20.12.2018 в справі № 815/4992/16, від 16.04.2020 в справі № 810/3443/18.
Крім цього, в акті перевірки відсутні посилання та докази податкового органу щодо узгоджених дій позивача з його контрагентом, які б вказували на вчинення умисного порушення податкового законодавства, так само як і відсутні докази того, що позивач міг знати про можливі порушення, які могли вчинятися його контрагентом.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до положень статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У той самий час згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.
Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини (надалі також ЄСПЛ).
Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав проти України" зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.
При цьому, суд наголошує на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумними сумнівом. Так, наведені ДПІ аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 КАС України.
Лише доведення податковим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних та допустимих доказах.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», Суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положеннямстатті 77 КАС України.
Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що податковий орган дійшов помилкового висновку про те, що господарські операції за договорами, що укладені між позивачем та його контрагентами, не мали реального характеру, та, як наслідок, про порушення позивачем податкового законодавства в частині декларування податку на додану вартість. Тому, прийняті ГУ ДФС у Донецькій області податкові повідомлення-рішення не можна вважати законними і обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають визнанню протиправними та скасуванню. 
Доводи ГУ ДПС у Донецькій області, викладені в апеляційній скарзі щодо обґрунтованості прийнятих податкових повідомлень-рішень, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, з огляду на що підстави для скасування ухваленого у цій справі рішення у цій частині відсутні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року в справі № 200/12124/19-а – залишити без змін.
Повне судове рішення – 28 травня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін 
                                                                                                                                                                                                                                                Т. Г. Гаврищук