Справа № 461/1320/20                        Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/446/20                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю ОСОБА_1 О.М. та представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., розглянувши апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 27 лютого 2020 року відносно ОСОБА_2 

встановив:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення і провадження у справі закрито. Товар, вилучений згідно з протоколу про порушення митних правил №4967/20900/19 від 24.12.2019 року повернуто ОСОБА_2 ..
Згідно з постановою суду, 23.12.2019 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_2 , автомобілем марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямувала з Республіки Польща в Україну, з приватної поїздки, в якості пасажира, через м/п «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю – «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч.5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.
В ході проведення усного декларування ОСОБА_2 заявила про перевезення товару, що не перевищує встановлені митним законодавством неоподаткованої норми (ст.374 МКУ).
В ході проведення візуального огляду автомобіля виникла підозра щодо наявності у ньому товару, який є обмежений або заборонений для переміщення через митний кордон України.
У зв`язку з цим автомобіль було виведено зі смуги спрощеного митного контролю в спеціально відведене місце для проведення митного огляду.
Під час проведення огляду, за допомогою технічних засобів митного контролю (ліхтарика та оглядового дзеркала), у вищезазначеному транспортному засобі було виявлено одяг новий, а саме: - шорти стрейчові TM PEAK – 6 шт.;- шкарпетки стрейчові TM PEAK – 18 шт.;- шапочки стрейчові TM PEAK – 4 шт.;- рукавиці стрейчові TM PEAK – 10 шт.;- жилети дитячі TM PEAK – 2 шт.;- мішки прозорі пластикові TM HF – 4 шт.;- мішки пластикові TM HF – 8 шт.; - куртка TM PEAK – 16 шт.;- комбінезони TM PEAK – 2 шт.;- шорти TM PEAK – 3 шт.;- чохли лодочні TM HF – 3 шт.. Даний товар (одяг) переміщувався з приховуванням від митного контролю,а саме під пасажирськими сидіннями салону автомобіля, прикриті сумками з продуктами харчування. Товар ОСОБА_2 визнала своєю власністю.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а саме з використанням способів, що утруднюють виявлення таких товарів.
Дії  ОСОБА_2  органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч.1 ст.483 МК України.
Представник митного органу подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду, якою ОСОБА_2 визнати винною за ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості предметів правопорушення з конфіскацією товарів, вилучених на підставі протоколу про порушення митних правил №4967/20900/19 від 24.12.2019 року та стягнути витрати у справі.
На підтримку своїх апеляційних вимог представник митного органу покликається на те, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення має особливий характер суспільної небезпеки, та не може бути розцінене як малозначне, економічно-правовим наслідком прийняття такого рішення судом першої інстанції є можливим ненадходження до Державного бюджету України коштів в сумі 5935,32 гривень штрафу за вчинене правопорушення та конфіскації товару на суму штрафу.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника, які заперечили подану апеляційну скаргу, представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/1320/20 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та в апеляційній скарзі не оспорюється. 
Звільняючи ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП суд першої інстанції правильно врахував те, що  ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, щиро кається, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та не працює, і як наслідок вчинила правопорушення за збігом тяжких сімейних та матеріальних обставин.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції були всі підстави для застосування відносно ОСОБА_2 положення ст.22 КУпАП.
Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі представника митного органу, апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 27 лютого 2020 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.