КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                           
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:
секретаря судового засідання                             ?   Бендюжик Ю.А.
особи, яка притягається до відповідальності    ?   ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві клопотання ОСОБА_1 , заявлене в межах апеляційної скарги на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 04.09.2019, про поновлення строку на апеляційне оскарження, -
В С Т А Н О В И В
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 04.09.2019  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130  КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподакованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 01 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить апеляційний суд поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 04.09.2019.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги апелянт зазначає, що він не отримував ані судових повісток, ані копії постанови. Про прийняте судом рішення дізнався лише 17 січня з листа Броварської державної виконавчої служби.
 
Заслухавши  доповідь  судді, доводи  ОСОБА_1 , який підтримав заявлене ним в межах апеляційної скарги клопотання та просив суд поновити строк на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи в межах, які стосуються питання щодо поновлення  ОСОБА_1  строку на звернення з апеляційними вимогами, суд приходить до висновку про залишення без задоволення такого клопотання, зважаючи на наступне.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. 
В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження(п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску,  національний суд  насамперед має виходити із  наявності  об`єктивних причин, які  унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або  вчасно вжити  заходів до оскарження судового рішення.
Так, відповідно до вимог національного закону (ч.2 ст.294 КУпАП), постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження ? день винесення постанови. 
Матеріалами справи встановлено, що 04.09.2019 Дніпровським районним судом міста Києва винесено постанову про визнання  ОСОБА_1  винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення. 
Зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що в судові засіданні, які були призначені на 02.07.2019, 14.08.2019, 04.09.2019 ОСОБА_1 не з?явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи.
Так,  ОСОБА_1  судом першої інстанції неодноразово повідомлявся про судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, зокрема він викликався до суду  судовими повістками та СМС-повістками на 02.07.2019, 14.08.2019, 04.09.2019 (а.с. 6-11),  які   відповідно до матеріалів  справи, отримав безпосередньо.
Згідно змісту конверту, який повернувся до суду за закінченням строку зберігання, судові повістки направлялись за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана адреса співпадає з тією, яку вказав ОСОБА_1 при складанні працівниками поліції протоколу серії ДПР18 №309588. 
При цьому, згідно змісту Довідок про доставку СМС-повісток ОСОБА_1 , її доставлено за номером телефону, який ОСОБА_1 вказаний в апеляційній скарзі, а отже є його діючим контактним номером. 
В той же час зі змісту Довідок про доставку ОСОБА_1 СМС-повісток вбачається, що судом зазначено суд, де відбудеться розгляд справи, адресу суду, номер справи, прізвище судді, наслідки неявки та номер телефону суду  (а.с. 7, 9, 11).
Отже, зі змісту вказаних Довідок вбачається, що ОСОБА_1   знав про судові засідання, призначені на 02.07.2019, 14.08.2019, 04.09.2019.
Положення ч.2 ст.294 КУпАП чітко регламентують, що десятиденний термін на подачу апеляційної скарги починає обраховуватись з дня винесення постанови, а в даному випадку постанову Дніпровським районним судом міста Києва винесено 04.09.2019. Отже, останнім днем на подачу апеляційної скарги на цю постанову  з урахуванням вихідних днів є 16.09.2019.
Проте, у встановлений законом десятиденний строк на подачу апеляційної скарги, а також і після нього,  ОСОБА_1 , якому було достеменно відомо про здійснюване судом щодо нього провадження, результатом розгляду не цікавився і в межах строку на апеляційне оскарження апеляційної скарги не подав. 
Натомість апеляційну скаргу ОСОБА_1 подає лише 24.01.2020, про що свідчить штампова відмітка суду на першому аркуші апеляційної скарги (а.с. 18), тобто з тривалим, у понад чотири місяці, пропуском строку на оскарження даного судового рішення.
При цьому, хоча і ОСОБА_1 ставить в апеляційній скарзі питання щодо поновлення йому строку на звернення з апеляційними вимогами, однак жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об?єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали чи створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно подати йому апеляційну скаргу, останній не вказує.
В той же час суд зауважує, що необхідно враховувати не лише наявності  об`єктивних причин, які  унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, але і існування об`єктивних обставин, які  унеможливлювали особу вчасно вжити  заходів до оскарження судового рішення.
Проте ОСОБА_1 ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не вказує причин, які заважали йому поцікавитись рухом цієї справи в  межах розумних строків, або вчинити будь-які інші намагання, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції.
Відтак, оскільки ОСОБА_1 достеменно знав про здійснюване щодо нього судом провадження, участь в ньому особисто не прийняв, попри обізнаність про призначені судом на 02.07.2019, 14.08.2019, 04.09.2019 судове засідання його результатом не цікавився і протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження і після нього постанову не оскаржив в апеляційному порядку, жодних заходів, які хоча б свідчили про його намір реалізувати гарантоване йому право на оскарження постанови суду першої інстанції не вчиняв, будь-яких доказів на підтвердження поважних причин, які б позбавляли його можливості вчасно подати апеляційну скаргу суду не надав, ? то приходжу до висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.
За таких обставин, оскільки апеляційну скаргу  ОСОБА_1 подано з тривалим пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -                                                         
ПОСТАНОВИВ
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 04.09.2019  відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала. 
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                  Р.М. Ігнатов

Справа № 755/9775/19
Апеляційне провадження № 33/824/969/2020