ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року	Львів	Справа № 460/3010/19 пров. № А/857/3036/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Запотічного І.І. та Кузьмича С.М.,
з участю секретаря судового засідання -           Хомича О.Р.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         Гладюк Т.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській обл. на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.01.2020р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Склоресурс» до Головного управління ДПС у Рівненській обл. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені за порушення правил сплати податку на доходи з фізичних осіб (суддя суду І інстанції: Недашківська К.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 13 год. 09 хв. 14.01.2020р., м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 20.01.2020р.),-

В С Т А Н О В И В:

28.10.2019р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Склоресурс» звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем Головним управлінням /ГУ/ ДПС у Рівненській обл. податкове повідомлення-рішення № 00000283305 від 17.10.2019р., яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб /ПДФО/ у розмірі 777152 грн. 69 коп., у тому числі: 552681 грн. 69 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, 224471 грн. пені (Т.1, а.с.4-5).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14.01.2020р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській обл. № 00000283305 від 17.10.2019р.; стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Рівненській обл. судовий збір у розмірі 11657 грн. 29 коп. (Т.2, а.с.188-197).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДПС у Рівненській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, які мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити (Т.2, а.с.202-209).
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що ТзОВ «Склоресурс» перераховувало суми ПДФО в бюджет одночасно з виплатою доходу, проте такі кошти поступали на помилковий рахунок. Розбіжності в сумах 1653466 грн. 91 коп. та 1653317грн. 65 коп. виникли за рахунок сплати підприємством податку ПДФО на рахунок військового збору. При цьому, ПДФО перераховувався в бюджет одночасно з виплатою доходу, проте на невірний рахунок.
Податковим кодексом /ПК/ України не передбачено будь-яких винятків щодо кола порушень податкового законодавства з питань порядку сплати (перерахування) ПДФО. Вважає, що дії платника податків ТзОВ «Склоресурс» мають ознаки податкового правопорушення і є підставою для притягнення останнього до відповідальності, встановленої законом.
Водночас, норми ПК України не надають податковому органу повноважень на зарахування платежів, що надійшли від платника податків; таке правило діє стосовно лише податкового боргу.

Позивачем ТзОВ «Склоресурс» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми діючого законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.241-244).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

          Як встановлено під час судового розгляду справи, позивачем ТзОВ «Склоресурс» у червні 2019 року самостійно виявлено, що за період з 14.09.2018р. по 03.06.2019р. сплачені суми ПДФО у розмірі 1649411 грн. 87 коп. помилково зараховані на рахунок, призначений для сплати військового збору.
          Причиною такої ситуації стали технічні помилки (описки), які були допущені платником податків у платіжних дорученнях щодо номера казначейського рахунку.
          У зв`язку із наведеним, позивач звернувся до Дубенського управління ГУ ДФС у Рівненській обл. із заявою № 323 від 11.06.2019р., в якій просив помилково сплачені кошти у розмірі 1649411 грн. 87 коп. на рахунок № НОМЕР_1 з вірно вказаним призначенням «прибутковий податок з зарплати» зарахувати на вірний рахунок № НОМЕР_2 . До цієї заяви останній долучив оригінали відповідних платіжних доручень (Т.1, а.с.15).
          Листом № 7551/10/17-00-51-13 від 24.06.2019р. Дубенське управління ГУ ДФС у Рівненській обл. повідомило платника податків, що згідно долучених до заяви копій платіжних доручень та інтегрованої картки платника податків ф. № 15 кошти в сумі 1649411 грн. 87 коп. надійшли на бюджетний рахунок № НОМЕР_1 – військовий збір, що сплачується податковими агентами із доходів у вигляді заробітної плати (код платежу 11011000); повернення коштів по військовому збору (КБК 11011000) можливе лише після підтвердження помилково сплачених коштів за результатами проведеної документальної перевірки; відтак заява платника податків № 323 від 11.06.2019р. залишена без розгляду (Т.1, а.с.22).
          Не погодившись із такими висновками, позивач ТзОВ «Склоресурс» оскаржив в адміністративному порядку рішення податкового органу щодо залишення його заяви без розгляду та просив задовольнити заяву платника податків щодо перерахування помилково сплачених коштів на належний рахунок (а.с.29-27).
За результатами розгляду скарги платника податків № 346 від 09.07.2019р. податковим органом ГУ ДФС у Рівненській обл. сформовано лист № 4/10С/17-00-10-03-03 від 08.08.2019р. «Щодо розгляду скарги», де зазначено про необхідність проведення документальної перевірки щодо можливості повернення коштів по військовому збору (Т.1, а.с.28-29).
          За результатами позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Склоресурс» з питань повноти та своєчасності сплати ПДФО та військового збору на період з 01.04.2018р. по 09.09.2019р. складено Акт перевірки № 66/17-00-33-05/34629505 від 24.09.2019р., (Т.1, а.с.31-62) згідно остаточно сформульованих, із врахуванням відповіді ГУ ДПС у Рівненській обл. № 121-19 від 17.10.2019р. на заперечення на акт перевірки (Т.1, а.с.63-65, 66-71), висновків якого встановлено наступні порушення:
          вимог п.14.1.180, 14.1.156, 14.1.175 п.14.1 ст.14, п.31.1 ст.31, п.54.2 ст.54, абз.2 п.57.1 ст.57, п.87.9 ст.87, п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171 та пп.«а» п.176.2 ст.176 ПК України, за якими виявлено:
          несплату (неперерахування) до бюджету податковим агентом узгоджених сум належного до сплати ПДФО у випадках, коли виплата доходу на користь платників податків відбувалася під час сплати податку;
          неподання податковим агентом ТзОВ «Склоресурс» платіжних доручень належного до сплати ПДФО під час виплати доходу на користь платників податків за граничними термінами сплати ПДФО до бюджету, передбаченими п.168.1 ст.168 ПК України, а саме: 14.09.2018р. в сумі 94 грн. 45 коп., 17.09.2018р. в сумі 586 грн. 58 коп., 19.09.2018р. в сумі 628 грн. 94 коп., 21.09.2018р. в сумі 1299 грн. 80 грн., 24.09.2018р. в сумі 37520 грн. 44 коп., 25.09.2018р. в сумі 4506 грн. 68 коп., 02.10.2018р. в сумі 713 грн. 66 коп., 03.10.2018р. в сумі 92 грн. 05 коп., 04.10.2018р. в сумі 2344 грн. 77 коп., 08.10.2018р. в сумі 83972 грн. 38 коп., 09.10.2018р. в сумі 364 грн. 95 коп., 12.10.2018р. в сумі 342 грн. 34 коп., 16.10.2018р. в сумі 362 грн. 50 коп., 19.10.2018р. в сумі 38462 грн. 93 коп., 22.10.2018р. в сумі 2972 грн. 73 коп., 26.10.2018р. в сумі 1602 грн. 30 коп., 01.11.2018р. в сумі 959 грн. 99 коп., 02.11.2018р. в сумі 1564 грн. 20 коп., 05.11.2018р. в сумі 539 грн. 25 коп., 06.11.2018р. в сумі 96513 грн. 73 коп., 07.11.2018р. в сумі 11408 грн. 28 коп., 09.11.2018р. в сумі 360 грн. 78 коп., 12.11.2018р. в сумі 844 грн. 87 коп., 13.11.2018р. в сумі 418 грн. 86 коп., 16.11.2018р. в сумі 1125 грн. 70 коп., 20.11.2018р. в сумі 413 грн. 06 коп., 21.11.2018р. в сумі 65325 грн. 47 коп., 23.11.2018р. в сумі 1029 грн. 08 коп., 29.11.2018р. в сумі 674 грн. 76 коп., 05.12.2018р. в сумі 600 грн. 22 коп., 06.12.2018р. в сумі 2519 грн. 31 коп., 07.12.2018р. в сумі 97412 грн. 72 коп., 10.12.2018р. в сумі 10650 грн. 43 коп., 14.12.2018р. в сумі 988 грн. 17 коп., 17.12.2018р. в сумі 888 грн. 32 коп., 20.12.2018р. в сумі 61356 грн. 91 коп., 21.12.2018р. в сумі 6455 грн. 86 коп., 27.12.2018р. в сумі 810 грн. 23 коп., 29.12.2018р. в сумі 1169 грн. 04 коп., 03.01.2019р. в сумі 1056 грн. 09 коп., 04.01.2019р. в сумі 101896 грн. 66 коп., 09.01.2019р. в сумі 12583 грн. 48 коп., 10.01.2019р. в сумі 574 грн. 49 коп., 11.01.2019р. в сумі 1852 грн. 05 коп., 15.01.2019р. в сумі 1008 грн. 44 коп., 17.01.2019р. в сумі 523 грн. 69 коп., 18.01.2019р. в сумі 70080 грн. 36 коп., 21.01.2019р. в сумі 7350 грн. 50 коп., 22.01.2019р. в сумі 592 грн. 62 коп., 25.01.2019р. в сумі 603 грн. 98 коп., 30.01.2019р. в сумі 151 грн. 98 коп., 31.01.2019р. в сумі 2409 грн. 74 коп., 01.02.2019р. в сумі 555 грн. 50 коп., 04.02.2019р. в сумі 3651 грн. 25 коп., 05.02.2019р. в сумі 869 грн. 84 коп., 07.02.2019р. в сумі 123854 грн. 39 коп., 08.02.2019р. в сумі 16488 грн. 24 коп., 12.02.2019р. в сумі 965 грн. 27 коп., 13.02.2019р. в сумі 1482 грн. 57 коп., 15.02.2019р. в сумі 3349 грн. 38 коп., 19.02.2019р. в сумі 1447 грн. 21 коп., 20.02.2019р. в сумі 4856 грн. 87 коп., 21.02.2019р. в сумі 75756 грн. 52 коп., 22.02.2019р. в сумі 928 грн. 90 коп., 25.02.2019р. в сумі 1075 грн. 48 коп., 26.02.2019р. в сумі 621 грн. 68 коп., 28.02.2019р. в сумі 850 грн. 37 коп., 04.03.2019р. в сумі 1318 грн. 35 коп., 06.03.2019р. в сумі 121781 грн. 03 коп., 07.03.2019р. в сумі 13295 грн. 17 коп., 15.03.2019р. в сумі 1106 грн. 75 коп., 19.03.2019р. в сумі 1431 грн. 43 коп., 21.03.2019р. в сумі 74323 грн. 90 грн., 22.03.2019р. в сумі 6748 грн. 19 коп., 25.03.2019р. в сумі 1909 грн. 91 коп., 27.03.2019р. в сумі 11 грн. 64 коп., 01.04.2019р. в сумі 59 грн. 51 коп., 02.04.2019р. в сумі 566 грн. 56 коп., 03.04.2019р. в сумі 241 грн. 33 коп., 05.04.2019р. в сумі 119554 грн. 20 коп., 08.04.2019р. в сумі 8966 грн. 59 коп., 09.04.2019р. в сумі 472 грн. 92 коп., 11.04.2019р. в сумі 1064 грн. 14 коп., 12.04.2019р. в сумі 1496 грн. 38 коп., 15.04.2019р. в сумі 36 грн. 05 коп., 17.04.2019р. в сумі 84 грн. 48 коп., 18.04.2019р. в сумі 1329 грн. 88 коп., 19.04.2019р. в сумі 78 грн. 45 коп., 22.04.2019р. в сумі 74600 грн. 13 коп., 23.04.2019р. в сумі 3390 грн. 09 коп., 25.04.2019р. в сумі 1742 грн. 16 коп., 26.04.2019р. в сумі 1784 грн. 42 коп., 03.05.2019р. в сумі 1609 грн. 40 коп., 07.05.2019р. в сумі 154899 грн. 81 коп., 08.05.2019р. в сумі 448 грн. 06 коп., 10.05.2019р. в сумі 1097 грн. 74 коп., 17.05.2019р. в сумі 1740 грн. 15 коп., 20.05.2019р. в сумі 953 грн. 32 коп., 22.05.2019р. в сумі 79379 грн. 44 коп., 23.05.2019р. в сумі 703 грн. 26 коп., 24.05.2019р. в сумі 432 грн. 43 коп., 30.05.2019р. в сумі 1224 грн. 11 коп., 31.05.2019р. в сумі 1342 грн. 76 коп., 03.06.2019р. в сумі 1889 грн. 19 коп., 05.06.2019р. в сумі 6292 грн. 68 коп., 06.06.2019р. в сумі 1237 грн. 15 коп., 07.06.2019р. в сумі 208778 грн. 09 коп., 10.06.2019р. в сумі 1899 грн. 63 коп., 11.06.2019р. в сумі 10946 грн. 63 коп., 14.06.2019р. в сумі 3279 грн. 43 коп., 18.06.2019р. в сумі 3070 грн. 91 коп., 21.06.2019р. в сумі 71374 грн. 14 коп., 24.06.2019р. в сумі 5869 грн. 57 коп., 25.06.2019р. в сумі 1527 грн. 12 коп., 27.06.2019р. в сумі 3153 грн. 86 коп., 01.07.2019р. в сумі 1620 грн. 32 коп., 02.07.2019р. в сумі 780 грн. 28 коп., 03.07.2019р. в сумі 1200 грн. 03 коп., 05.07.2019р. в сумі 160711 грн. 89 коп., 08.07.2019р. в  сумі 9695 грн. 17 коп., 09.07.2019р. в сумі 1409 грн. 92 коп., 12.07.2019р. в сумі 3729 грн. 92 коп., 15.07.2019р. в сумі 909 грн. 99 коп., 16.07.2019р. в сумі 722 грн. 82 коп., 17.07.2019р. в сумі 1339 грн. 71 коп., 19.07.2019р. в сумі 76107 грн. 47 коп., 22.07.2019р. в сумі 4456 грн. 10 коп., 24.07.2019р. в сумі 334 грн. 82 коп., 26.07.2019р. в сумі 3135 грн. 34 коп., 29.07.2019р. в сумі 457 грн. 84 коп., 30.07.2019р. в сумі 559 грн. 89 коп., 31.07.2019р. в сумі 367 грн. 75 коп., 02.08.2019р. в сумі 5831 грн. 35 коп., 06.08.2019р. в сумі 519 грн. 05 коп., 07.08.2019р. в сумі 176317 грн. 98 коп., 08.08.2019р. в сумі 10429 грн. 63 коп., 09.08.2019р. в сумі 9827 грн. 79 коп., 12.08.2019р. в сумі 431 грн. 68 коп., 14.08.2019р. в сумі 47 грн. 28 коп., 16.08.2019р. в сумі 3231 грн. 82 коп., 21.08.2019р. в сумі 209 грн. 99 коп., 22.08.2019р. в сумі 63804 грн. 97 коп., 23.08.2019р. в сумі 12409 грн. 26 коп., 27.08.2019р. в сумі 2106 грн. 01 коп., 28.08.2019р. в сумі 250 грн. 60 коп., 30.08.2019р. в сумі 2327 грн. 49 коп., 04.09.2019р. в сумі 881 грн. 38 коп., 05.09.2019р. в сумі 58 грн. 34 коп., 06.09.2019р. в сумі 229307 грн. 55 коп.
На підставі вказаного Акту перевірки відповідачем ГУ ДПС у Рівненській обл. прийнято податкове повідомлення-рішення №00000283305 від 17.10.2019р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 777152 грн. 69 коп., у тому числі 552681 грн. 69 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), 224471 грн. пені (Т.1 а.с.72, 73-75).

Приймаючи рішення та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив, з того, що за обставин сплати позивачем узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законодавством строк, хоча і з помилковим зазначенням у платіжному дорученні неналежного рахунку, платник податків не вважається таким, що пропустив строк сплати податку, у зв`язку з чим нарахування грошового зобов`язання зі сплати штрафу та пені згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 00000283305 від 17.10.2019р. є протиправним.

          Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків, з огляду на наступне.

Зміст розглядуваного спору полягає в оскарженні нарахованих фіскальним органом штрафних (фінансових) санкцій та пені по причині несплати (неперерахування) до бюджету податковим агентом узгоджених сум належного до сплати ПДФО у випадках, коли виплата доходу на користь інших осіб відбувалася під час сплати податку. 
При цьому, позивач вказує на відсутність правових підстав для винесення спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки при своєчасній сплаті ПДФО з вказанням у платіжних дорученнях вірних сум та призначення платежу, кошти помилково перераховані на невірно зазначений рахунок військового збору.
Спірним податковим повідомленням-рішенням не збільшувалася сума грошового зобов`язання зі сплати ПДФО за податковим (основним) зобов`язанням, а лише визначено суму штрафних санкцій та пені.
Водночас, з висновків Акта перевірки відповідачем виключено формулювання «утриманий з виплачених доходів на користь платників податків, але не перерахований до бюджету станом на 24.09.2019р. та на дату завершення перевірки податок на доходи фізичних осіб в сумі 1498525 грн. 37 коп.»; змінено формулювання «у випадках коли виплата доходу на користь платників податків передувала сплаті податку» на «у випадках, коли виплата доходу на користь платників податків відбувалася під час сплати податку»; виключено зазначення суми «2763408 грн. 25 коп.».

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Пунктом 164.1 ст.164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.
Згідно з пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.
Підпунктами 164.2.1, 164.2.2 і 164.2.8 п.164.2 ст.164 ПК України встановлено, що до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору; пасивні доходи (крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу).
Відповідно до пп.14.1.48 п.14.1 ст.14 ПК України заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Таким чином, об`єктом оподаткування ПДФО є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, а також доходи від отримання дивідендів.

Згідно ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до вимог пп.пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 54.2 ст.54 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.
Згідно абз. 2 п.57.1 ст. 57 ПК України податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.
Підпунктом 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Кодексу.
Згідно пп.168.1.2. п.168.1 та пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.
Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).
Відповідно до абз.1 пп.168.4.4. п.168.4. та пп.168.4.7. п.168.4 ст.168 ПК України юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів за місцезнаходженням відокремлених підрозділів, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за місцезнаходженням земельних ділянок, земельних часток (паїв), виділених або не виділених в натурі (на місцевості).
Відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.
Відповідно до пп.«а» п.176.2. ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

З наведеного слідує, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання слід встановити факт невчинення платником податків дій, спрямованих на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету у строк, передбачений п.57.1 ст.57 ПК України.

Як слідує з матеріалів справи, ТзОВ «Склоресурс» здійснено перерахування сум ПДФО, який був утриманий із заробітної плати працівників товариства. Представлені позивачем платіжні доручення містять зазначення належних до сплати сум податку, останні подані у строки, встановлені нормами ПК України; призначеннями платежів визначено «прибутковий податок з зарплати» та «прибутковий податок з авансу», однак із невірним зазначенням номера казначейського рахунку (Т.1, а.с.79-225).
Здійснення помилки у призначені платежу під час перерахування суми ПДФО до місцевого бюджету в строк, встановлений ПК України, слід кваліфікувати як дію, хоча і з помилковими елементами.
Дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування негативних наслідків, передбачених ПК України.
З урахуванням зазначеного, позивачем доведено те, що ним вживалися заходи для своєчасної та повної сплати єдиного податку, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду справи. 

Вирішуючи питання щодо відповідності сум сплаченого позивачем ПДФО дійсному (належному) розміру грошових зобов`язань, та чи помилкове перерахування податку здійснено у строки та у розмірах, встановлених нормами ПК України, суд першої інстанції вірно вказав на те, що Акт перевірки не містить жодних обґрунтувань щодо невідповідності таких сум чи порушення позивачем строків і розмірів сплати податку. У розглядуваному випадку йдеться виключно про зарахування сум ПДФО на неправильний рахунок - рахунок «військовий збір».
На підтвердження дотримання платником податків розміру та строків сплати ПДФО представлено Реєстр сплати ПДФО за період з 14.09.2018р. по 03.06.2019р., зі змісту якого вбачається, що ПДФО нараховано та сплачено у належних розмірах та у строки, встановлені нормами ПК України (Т.1, а.с.226-228).
Позивач зі свого розрахункового рахунку в АТ «Укрсиббанк» здійснив сплату ПДФО із заробітної плати, зазначивши у графі «призначення платежу»: код платника податку 34629505, код платежу - 11010100 (податок на доходи з фізичних осіб), однак невірно зазначив номер рахунку отримувача.

Водночас, під час судового розгляду з`ясовано, що платник податків вживав належних та необхідних заходів для виправлення допущених помилок: платник податків вчинив сукупність максимально допустимих дій для виправлення допущеної помилки і зарахування коштів на відповідний казначейський рахунок, а саме:
звернувся до Дубенського управління ГУ ДФС у Рівненській обл. із заявою № 323 від 11.06.2019р., в якій просив помилково сплачені кошти у розмірі 1649411 грн. 87 коп. зарахувати на відповідний рахунок з вірно вказаним призначенням «прибутковий податок з зарплати»;
подав до ГУ ДФС у Рівненській обл. скаргу № 346 від 09.07.2019р., в якій просив скасувати рішення Дубенського управління ГУ ДФС у Рівненській обл. від 24.06.2019 щодо залишення заяви без розгляду та задовольнити заяву платника податків щодо перерахування помилково сплачених коштів на належний рахунок;
звернувся до податкового органу з листом про проведення позапланової перевірки № 460 від 06.09.2019р., а також листом № 471 від 10.09.2019р., в якому просив під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань повноти та своєчасності сплати ПДФО та військового збору у зв`язку з допущенням помилок при сплаті податку врахувати позицію, сформовану Верховним Судом, щодо відповідальності податкового агента, який не забезпечив своєчасного перерахування податкового зобов`язання через помилки, допущені у платіжних дорученнях.

Окрім цього, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового (податкового) зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений ст.57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова.
Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового (податкового) зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п.126.1 ст.126 ПК України. Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового (податкового) зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового (податкового) зобов`язання до державного бюджету.
Помилкове визначення у платіжному дорученні неналежного рахунку під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою ПК України строк, а відтак і для застосування на підставі п.126.1 ст.126 ПК України штрафних (фінансових) санкцій.
Недоведеність фіскальним органом наявності у діях платника податків складу податкового правопорушення, передбаченого п.126.1 ст.126 ПК України, виключає можливість нарахування пені на цій підставі.
Таким чином, за обставин сплати платником податку узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законодавством строк, проте з помилковим зазначенням у платіжному дорученні неналежного рахунку, такий платник податку не вважається таким, що пропустив строк сплати податку, у зв`язку з чим нарахування грошового зобов`язання зі сплати штрафу, та, як наслідок, пені згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є протиправним.

          Стосовно решти доводів апелянта колегія суддів вважає, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача визнані обґрунтованими.

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення № 00000283305 від 17.10.2019р не ґрунтується на вимогах закону.
При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду по наведеній категорії справ, яка викладена у постановах від 27.03.2018р. у справі № 805/171/17-а, від 11.12.2018р. у справі № 804/444/16, від 19.04.2019р. у справі № 804/14072/15, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Оцінюючи в сукупності наведене, апеляційний суд приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що останній підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.
Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДПС у Рівненській обл.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській обл. на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.01.2020р. в адміністративній справі № 460/3010/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДПС у Рівненській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	С. М. Кузьмич 	
Дата складення повного тексту судового рішення: 10.06.2020р.