Постанова
Іменем України

03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 161/12411/17
провадження № 61-37647св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Калараша А. А., Литвиненко І. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М., 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Волинська митниця Державної фіскальної служби, про визнання права власності, за касаційними скаргами   ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року у складі судді Крупінської С. С., додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2018 року у складі судді Крупінської С. С. та постанову апеляційного суду Волинської області від 08 травня 2018 року у складі колегії суддів: Грушицького А. І., Киці С. І., Шевчук Л. Я.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Волинській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Волинська митниця Державної фіскальної служби,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
 
1.   У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області (далі - Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Волинська митниця Державної фіскальної служби, з позовом, у якому просив визнати за ним право власності на автомобіль «Mercedes-Benz E240», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .
2.   Позовна заява мотивована тим, що 09 серпня 2016 року в Республіці Польща на аукціоні, який проводився Митною палатою в Білій Підлясці ОСОБА_1 придбав автомобіль «Mercedes-Benz E240», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
3.   29 лютого 2016 року вказаний автомобіль на підставі рішення районного суду в Грубешові було конфісковано у зв`язку з порушенням митних правил.
4.   Вказував, що 20 травня 2017 року з метою перереєстрації автомобіля звернувся із заявою до територіального сервісного центру 0741 та отримав лист від 20 червня 2017 року з Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області, в якому було зазначено, що перереєстрація автомобіля «Mercedes-Benz E240» неможлива у зв`язку з відсутністю необхідних документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, на підставі яких проводиться державна реєстрація (перереєстрація).
5.   Позивач вважає себе законним власником вказаного автомобіля, що підтверджується фактурою від 09 серпня 2016 року № FVL/300/16/00141.
6.   Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
7.   Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 22 лютого 2018 року,  визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Mercedes-Benz E240», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .
Відмовлено в задоволенні позовних вимог до Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області .
Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.
8.   Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на підставі фактури 
від 09 серпня 2016 року № FVL/300/16/00141 позивач набув право власності на автомобіль «Mercedes-Benz E240», номер кузова НОМЕР_1 . Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог до Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області суд першої інстанції виходив з того, що даний орган при здійсненні своїх повноважень керується Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» та Інструкцією про порядок здійснення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них». Вказана організація не наділена повноваженнями щодо невизнання або оспорювання права власності на транспортні засоби.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
9.   Постановою апеляційного суду Волинської області від 08 травня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року і додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2018 року залишено без змін. 
10.   Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на відповідних доказах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
11.   У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року,  ОСОБА_1  просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог до Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог до цього органу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
12.   У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року,  ОСОБА_2  просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову або справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
13.   Касаційна скарга   ОСОБА_1 мотивована тим, що  висновки суду про те, що Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області не наділений повноваженнями щодо невизнання або оспорення права власності  є хибними так як суперечать висновку судів про те, що фактура 
від 09 серпня 2016 року № FVL/300/16/00141 є договором купівлі-продажу, а відтак, Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області є належним відповідачем у справі.
14.   Касаційна скарга  ОСОБА_2 мотивована тим, що у заявленому позові  про визнання права власності позивач не зазначає,  хто і яким чином оспорює або не визнає його право власності.  Позивач стверджує що він уже є власником автомобіля, придбаного за рахунком фактурою, а Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області відмовляє у реєстрації, тобто предмет позову не збігається з підставою. 
15.   Аргументом касаційної скарги також указано те, що застосовуючи положення статей 328, 392 ЦК України, суди не застосували норми Митного Кодексу України, які мали б бути застосовані до даних правовідносин, оскільки автомобіль було придбано на території іноземної держави і в подальшому ввезено в Україну.
16.   Заявник також наголошує на тому, що з його боку жодних дій щодо невизнання або оспорювання власності позивач на спірний автомобіль не вчинялось.
 
Доводи інших учасників справи       
17.   У відзиві на касаційну скаргу, Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області, заперечує проти доводів касаційної скарги ОСОБА_1 та просить залишити ухвалені у справі судові рішення в частині вирішення позовних вимог до Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області залишити без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
18.   Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 рокувідкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , справу витребувано з суду першої інстанції.
19.   Ухвалою Верховного Суду від 04липня 2018 рокувідкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою   ОСОБА_2 
20.   Ухвалою  Верховного Суду від 26 травня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
21.   Згідно фактури від 09 серпня 2016 року № FVL/300/16/00141 ОСОБА_1 в Республіці Польща на аукціоні, який проводився Митною палатою в Білій Підлясці придбав автомобіль «Mercedes-Benz E240», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
22.   20 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до територіального сервісного центру 0741 із заявою щодо перереєстрації вказаного транспортного засобу на своє ім`я.
23.   Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області листом від 20 червня 2017 року повідомив ОСОБА_1 про те, що перереєстрація автомобіля «Mercedes-Benz» на нього як нового власника неможлива у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, передбачених пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371).
24.   Згідно картки обліку транспортного засобу, що належить індивідуальному власнику, автомобіль «Mercedes-Benz E240», номер кузова НОМЕР_1 , зареєстрований на території України на підставі довідки-рахунка КІМ 641755 від 14 травня 2011 року за реєстраційним номером 
 
НОМЕР_3 .   Згідно листа Волинської митниці ДФС від 07 липня 2017 року № 745/11/03-70-20-03 автомобіль «Mercedes-Benz E240», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 неодноразово перетинав митний кордон України в період з 31 липня 2013 року по 16 серпня 2015 року. Даний автомобіль 16 серпня 2015 року під керуванням ОСОБА_2 виїхав через митний пункт «Устилуг» Волинської митниці ДФС за межі митної території України. Також відповідно до електронної бази даних ЄАІС не встановлено факту митного оформлення автомобіля «Mercedes-Benz E240», 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 як такого, що ввозився на митну територію України в митному режимі «імпорт» і за якого відповідно до діючого законодавства необхідно було сплатити митні платежі у встановленому законом порядку.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
 
Позиція Верховного Суду
 
26.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
27.   Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
28. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
29.   Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги,під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
30.   Частиною першою статті 402 ЦПК Українив редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
31.   Касаційна скарга  ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, касаційна скарга   ОСОБА_2 підлягає  задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
32.   У справі, яка переглядається, предметом позову є визнання за позивачем права власності на легковий автомобіль, придбаний ним на аукціоні, який проводився Митною палатою в Білій Підлясці Республіка Польща . Даний  автомобіль було конфісковано 29 лютого 2016 року на підставі рішення районного суду в Грубешові Республіка Польща у зв`язку з порушенням митних правил.
33.   Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.
34.   За змістом пункту 8 наведеного Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів
35.   Документами,   що   підтверджують   правомірність   придбання транспортних    засобів,    їх    складових   частин,   що   мають ідентифікаційні  номери,  є  оформлені  в  установленому  порядку договори,  укладені  на  товарних  біржах на зареєстрованих в уповноваженому  органі  МВС  бланках;    укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни,  поставки),  дарування  транспортних  засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний  засіб;  нотаріально   посвідчені   договори   купівлі-продажу  (міни, поставки),  дарування транспортних засобів, а також інші договори, на   підставі   яких   здійснюється  набуття  права  власності  на транспортний засіб;   договори  купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій  державній  реєстрації  в  сервісних  центрах МВС, за якими продавцями   виступають  суб`єкти  господарювання,  що  здійснюють оптову  та/або  роздрібну  торгівлю  транспортними засобами, і які підписані   від  імені  таких  суб`єктів  уповноваженою  особою  і скріплені  печаткою (за її наявності); договір   комісії   між   власником  транспортного  засобу  і суб`єктом  господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є  такий  суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання  уповноваженою  особою та скріплені печаткою (за її наявності),  -  у  разі  продажу  транспортних  засобів суб`єктами господарювання,  що  здійснюють  оптову  та/або роздрібну торгівлю транспортними  засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником  транспортного засобу; свідоцтва  про  право  на  спадщину,  видані  нотаріусом  або консульською  установою,  чи  їх  дублікати; рішення   про   закріплення  транспортних  засобів  на  праві оперативного   управління   чи  господарського  відання,  прийняті власниками   транспортних   засобів   чи  особами,  уповноваженими управляти таким майном; рішення  власників  майна,  уповноважених  ними  органів  про передачу  транспортних  засобів з державної в комунальну власність чи  з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду,  засвідчена в установленому  порядку,  із зазначенням юридичних чи фізичних осіб,  які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу  соціального  захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду  соціального  страхування  від  нещасних випадків  на  виробництві та професійних захворювань,  що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою  згідно з додатком 6,  виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб  спеціальний пристрій   згідно   із   свідоцтвом   про  погодження  конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням  ідентифікаційних  номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна   декларація   ( 450-2012-п   )   на  бланку  єдиного адміністративного  документа  на  паперовому  носії або електронна митна  декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх  складових  частин,  що  мають  ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт  про  проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної  виконавчої  служби  або приватним виконавцем. 
36.   Визнаючи за позивачем право власності на спірний атвомобіль, суди попередніх інстанцій встановили, що спірний транспортний засіб був конфіскований у громадянина    ОСОБА_2 за порушення митних правил при перетині кордону Республіки Польща. Даний факт не оспорюється    ОСОБА_2 Останній не визнає права власності за   ОСОБА_1 , так як він себе вважає власником автомобіля згідно технічних документів, на території держави Україна автомобіль не конфісковувся і позивач може бути власником згідно поданих документів на території Республіка Польща. Крім того, вважає, що рахунок-фактура не є тим документом, що підтверджує право власності на автомобіль.
37.   Задовольняючи позов, суди керувались положеннями статті 392 ЦК України.
38.   Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
39.   Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України, згідно з якою способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права.
40.   Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
41.   Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.
42.   Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачено лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В усіх інших випадках право власності набувається з незаборонених законом підстав, зокрема, з правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).
43.   Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
44.   Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
45.   Підстави набуття права власності визначені у статті 328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
46.   Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статті 392 цього Кодексу.
47.   Аналіз змісту статті 392 ЦК України у взаємозв`язку зі статтею 328 ЦК України дає підстави для висновку, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України у випадку оспорювання чи невизнання її права іншою особою або у разі втрати документа, який засвідчує право власності. При цьому право на звернення з такими вимогами має саме особа, яка уже є власником майна, набувши його раніше на законних підставах.
48.   Отже, умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Тобто метою подання такого позову згідно статті 392 ЦК України є усунення невизначеності у суб`єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення суб`єктивного права особою.
49.   Зважаючи на те, що позивач, у встановленому законом порядку не довів факт приналежності йому спірного майна на праві власності, відсутні правові підстави для визнання за ним права власності на автомобіль у судовому порядку.   
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
 
50.   Згідно з частинами другою та третьою статті 412 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягає застосуванню.
51.   Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, а саме положень статті 392 ЦК України, колегія суддів вважає, що ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню, з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
 
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. 
2. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Волинської області від 08 травня 2018 року скасувати.
Відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Волинська митниця Державної фіскальної служби, про визнання права власності.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      В. С. Висоцька
Судді                                                                                                А. А. Калараш
                                                                                                                   І. В. Литвиненко
                                                                                                                   В. М. Сімоненко
                                                                                                                   І. М. Фаловська