Ухвала
23 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 369/14673/18
провадження № 61-6187ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лахтаріна Івана Анатолійовича на постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлія Вадимівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Лахтаріна І. А. на  постанову  Київського апеляційного суду від 23 січня 2020 року в указаній вище справі з пропуском строку на касаційне оскарження.
Згідно частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до положення частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
У касаційній скарзі представник заявника просить поновити строк на касаційне оскарження, вказує дату отримання ним оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 02 березня 2020 року, на підтвердження цього надана роздрукована інформація з сайту ПАТ «Укрпошта» щодо поштового відправлення за №0318628900116. Конверт, в якому Київським апеляційним судом відправлена копія оскаржуваної постанови від 23 січня 2020 року до касаційної скарги заявником не доданий.
Тому Верховний Суд позбавлений можливості на сайті ПАТ «Укрпошта» отримати відомості про вручення такого відправлення.
Крім того, із конверта, в якому надійшла касаційна скарга не вбачається ані дати відправлення, ані ідентифікатора поштового відправлення. 
Таким чином, дата отримання скаржником копії постанови Херсонського апеляційного суду від 22 січня 2020 року не підтверджена належними та допустимими доказами, разом із тим неможливо встановити дату подання касаційної скарги до поштового відділення ПАТ «Укрпошта».
Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, оскільки касаційна скарга подана з порушенням визначеного статтею 390 ЦПК України строку, до касаційної скарги не додані докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надіслати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, конверт, яким було направлене судом апеляційної інстанції відповідне поштове відправлення, довідку суду чи надати інші належні докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови або зазначити інші підстави для поновлення строку. Також заявнику необхідно надати документи на підтвердження дати подання касаційної скарги до поштового відділення.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє   у  відкритті  касаційного  провадження  на  підставі  пункту  4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути чітко визначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.
Зміст касаційної скарги свідчить про те, що ОСОБА_1 не погоджується із рішенням судів першої та апеляційної інстанції, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, якою було залишено без змін рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 вересня 2019 року. Проте у вступній та в прохальній частині не зазначає рішення суду першої інстанції та не заявляє клопотання щодо перегляду цього судового рішення.
Таким чином, заявнику необхідно уточнити зміст та прохальну частину касаційної скарги, зазначивши всі судові рішення, які ним оскаржуються та викласти прохальну частину касаційної скарги у відповідності із повноваженнями суду касаційної інстанції, які визначені статтею 409 ЦПК України.
Надіслати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Визнати наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Лахтаріним Іваном Анатолійовичем підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження неповажними.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лахтаріна Івана Анатолійовича на постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 травня 2020 року, але який не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Є. В. Петров