Ухвала
Іменем України 
 
17 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 177/2229/18
провадження № 51-1355ск20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 4 грудня 2019 року,
 
встановив:
 
За вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2019 року  ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі ? КК) на строк 2 роки 6 місяців, за ч. 2 ст. 310 КК на  строк 3 роки 6 місяців.
 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2019 року та покарання за вироком Дзержинського районного суду             м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2019 року остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки                      8 місяців. Строк покарання вирішено обчислювати з 8 серпня 2018 року.
 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 4 грудня 2019 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишив без зміни.
 
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд ухвали Дніпровського апеляційного суду в касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Засуджений оскаржує рішення суду апеляційної інстанції та вказує на необхідність застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону України від                      26 листопада 2015 року № 838-VIII) і зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
 
За змістом ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону № 838-VIII) у разі засудження до позбавлення волі зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
 
Апеляційним судом встановлено, що в межах цього кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12018040230001355 від 13 липня 2018 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо          ОСОБА_4 не обирався.
 
Відповідно до вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2019 року ОСОБА_4 вчинив злочини у період з березня 2018 року,  а за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 22 квітня 2018 року, тобто після 20 червня 2017 року, а тому вимоги                     ч. 5 ст. 72 КК, в редакції Закону № 838-VIII, у даному кримінальному провадженні, до нього не застосовуються.
 
Таким чином, ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити відповідно до               п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
 
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Суд
 
постановив:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 4 грудня 2019 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                   ОСОБА_3