Постанова
Іменем України
 
05 травня 2020 року
м. Київ
справа № 530/1109/17
провадження № 61-35110св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                  Коротенка Є. В.,  
 
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - Приватне підприємство «Агроекологія», 
третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Агроекологія», третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про розірвання договору оренди землі,
 
за касаційною скаргою Приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 травня 2018 року у складі судді Дряниці Ю. В.,
 
 ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних та зустрічних позовних вимог
У серпні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом про розірвання договору оренди землі.
 
У вересні 2017 року ПП «Агроекологія» звернулося до суду із зустрічним позовом, в якому просило внести зміни до договору оренди землі. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Зіньківський районний суд Полтавської області ухвалою від 23 березня                2017 року в прийнятті зустрічного позову ПП «Агроекологія» відмовив та повернув його ПП «Агроекологія», роз`яснивши право звернутися до суду з позовною заявою на загальних підставах.
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Апеляційний суд Полтавської області ухвалою від 16 травня 2018 року апеляційні скарги ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 березня 2018 року визнав неподаними та повернув скаржнику.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ПП «Агроекологія» не усунуло недоліки апеляційних скарг, у визначений ухвалою суду строк. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її узагальнені аргументи 
У касаційній скарзі, поданій 14 червня 2018 року до Верховного Суду,                     ПП «Агроекологія» просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 травня 2018 року.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції протиправно відмовив у розгляді апеляційної скарги ПП «Агроекологія», чим безпідставно обмежив реалізацію права на апеляційне оскарження поєднане з протиправним перешкоджанням судом першої інстанції у доступі до правосуддя шляхом відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви всупереч норм процесуального права.
 
Апеляційний суд перед відкриттям провадження у справі зобов`язаний перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України на виконання статті 9 Закону України «Про судовий збір», проте таких дій не вчинив, оскільки матеріали справи не містять доказів проведення такої перевірки із зазначенням особи, яка проводила перевірку.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Зіньківського районного суду Полтавської області.
 
22 лютого 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
14 квітня 2020 року розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівник секретаріату Касаційного цивільного суду Капустинським В.               № 1079/0/226-20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
 
14 квітня 2020 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю., судді, які входять до складу колегії: Коротенко Є. В., Бурлаков С. Ю.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм  матеріального 
права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах  касаційної  скарги,  дійшов  висновку,  що  касаційна  скарга  не  підлягає 
задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини дев`ятої статті 185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання,
визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.
 
Апеляційний суд встановив, що 06 і 10 квітня 2018 року ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 березня             2018 року подало апеляційні скарги, які не відповідали вимогам пункту 1.9 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». 
 
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року апеляційні скарги ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 березня 2018 року залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати судового збору 1 762 грн за вказаними в ухвалі реквізитами.
 
14 травня 2018 року на виконання вказаної ухвали апеляційного суду на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява ПП «Агроекологія» до якої додано оригінал платіжного доручення про оплату судового збору.
 
Згідно з частиною першою та другою статті 9 Закону України від 08 липня                2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
 
Відповідно до даних, які надійшли з Державного Казначейства України через автоматизовану систему документообігу КП Д-3 судовий збір у цивільній справі № 530/1109/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПП «Агроекологія» про розірвання договору оренди у сумі 1 762 грн від 03 квітня 2018 року (квитанція № 1489 від 03 квітня 2018 року) не зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України (довідка начальника відділу                   Ольховської О. О. аркуш справи 223 том 1).
 
Встановивши, що за наданим ПП «Агроекологія» на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху платіжним дорученням № 1489                        від 03 квітня 2018 року, грошові кошти до спеціального фонду Державного бюджету України, як судового збору в межах цивільної справи № 530/1109/17, не зараховані, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про невиконання ПП «Агроекологія» вимог ухвали про залишення їх апеляційних скарг без руху та з дотриманням норм ЦПК України правильно визнав їх неподаними та повернув заявнику.
 
Аргументи касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм ЦПК України та перешкоджання ПП «Агроекологія» у доступі до правосуддя, зокрема, апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновки суду апеляційної інстанції. 
 
На обґрунтування вимог касаційної скарги заявник не надав жодного доказу про зарахування грошових коштів за платіжним дорученням № 1489 від 03 квітня 2018 року як судового збору у справі № 530/1109/17, що могло б свідчити про належне виконання ним вимог ухвали апеляційного суду про залишення їх апеляційних скарг без руху. Саме по собі платіжне доручення, яке міститься в матеріалах справи на аркуші справи 220 том 1, не є належним доказом сплати ПП «Агроекологія» судового збору за звернення з апеляційними скаргами у цій справі, оскільки в ньому зазначено, що судовий збір справляється у справі за позовом ПП «Агроекологія», хоча у цій справі позивачами є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , номер справи відсутній.  
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали апеляційного суду - без змін. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 травня 2018 року  залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                А. Ю. Зайцев
 
С. Ю. Бурлаков 
                                                                                                            
                                                                                                            Є. В. Коротенко