Ухвала
 
05 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 591/3857/17
 
провадження № 61-15446св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                  Черняк Ю. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», про визнання наймачем квартири та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», про встановлення факту, визнання права на постійне користування житлом, зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення, виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2019 року у складі судді Клименко А. Я. та постанову Сумського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у складі колегії суддів: Левченко Т. А., Собини О. І., Хвостика С. Г.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс»                                        (далі -ТОВ «КП «Сумитехнобудсервіс»), про визнання наймачем квартири.
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_2 , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа -                                     ТОВ «КП «Сумитехнобудсервіс», про встановлення факту, визнання права на постійне користування житлом, зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення, виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення.
 
Протокольною ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору було залучено ОСОБА_2 .
 
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 , задоволено.
Встановлено факт проживання однією сім`єю між ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_3 у період часу з січня 2009 року по серпень 2015 року.
Визнано за ОСОБА_2 право на постійне користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Зобов`язано виконавчий комітет Сумської міської ради надати дозвіл (прийняти рішення) про укладення з ОСОБА_2 договору найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 .
Усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 . Суми ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири без надання іншого житла.
 
Постановою Сумського апеляційного суду від 18 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю у період часу з січня 2009 року по серпень                    2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову                       ОСОБА_2 у задоволенні позову в цій частині.
В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня              2019 року залишено без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційній інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов та у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, відмовити.
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», про визнання наймачем квартири та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», про встановлення факту, визнання права на постійне користування житлом, зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення, виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк