ПОСТАНОВА
Іменем України

15 травня 2020 року 

м. Київ
справа №818/1503/18
адміністративне провадження №К/9901/66847/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,  

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою   ОСОБА_1 
на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2018 (колегія у складі суддів Мельнікова Л.В., Перцова Т.С., Бенедик А.П.)
у справі №818/1503/18 
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України 
про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1.           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:
-          визнати протиправним та скасувати протокол засідання Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (подалі – Комісія) від 22.12.2017 року № 133 в призначенні йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (подалі – Закон № 2011-XII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин);
-          зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 16 Закону № 2011-XII, у відсотках 33-місячного грошового забезпечення як інваліду Ш групи у відповідності з Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 (подалі – Порядок № 499 в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).
2.          Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі. 
3.          Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2018 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено 
4.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 як військовозобов`язаний, був призваний на збори та у період з 23.05.1988 по 21.08.1988 виконував завдання по ліквідації наслідків аварії в зоні ЧАЕС. У зв`язку з захворюваннями, отриманими при виконанні обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, рішенням МСЕК від 05.09.2012 позивачу встановлена III група інвалідності безстроково.
6.          У 2017 році позивач звернувся із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону № 2011-XII.
7.          22.12.2017 Комісія, розглянувши питання призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону № 2011-XII, дослідивши подані документи, дійшла висновку про відмову ОСОБА_1 в призначені такої допомоги. Рішення вмотивовано тим, що інвалідність ОСОБА_1 встановлена понад тримісячний строк після закінчення військових зборів.
8.          Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби, то він має право на виплату одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону № 2011-XII в розмірі, встановленому Порядком № 499. При прийнятті рішення судом врахована правова позиція Верховного Суду у справі № 88/349/17 (постанова від 22.03.2018) та Верховного Суду України.
10.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що інвалідність ОСОБА_1 встановлена понад тримісячний строк після закінчення військових зборів, а тому право на отримання одноразової грошової допомоги за ст. 16 Закону N 2011-XII у позивача відсутнє.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11.          Позивач у касаційній скарзі наголошує, що право особи на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того, чи пройшов 3-місячний строк з часу закінчення зборів, оскільки першочерговим є встановлення факту, що особа отримала незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок виконання обов`язку військової служби. Таке право гарантоване ст.ст. 17, 22, 46 Конституції України та не може бути скасоване, звужене та обмежене. 
12.          Відповідач відзиву на касаційну скаргу не подав. 

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків. 
14.          Як вірно встановлено судами та не заперечується сторонами, моментом виникнення права ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення йому інвалідності, тобто – 05.09.2012, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу III інвалідності, а саме: Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон №2011-XII, в редакції, що була чинною з 01.01.2007 до 01.01.2014, та Порядок №499.
15.          Частиною 4 ст. 16 Закону №2011-XII, в редакції чинній з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року, було передбачено: у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, проходить службу у військовому резерві, під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження зазначених зборів, служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення на умовах, визначених пунктом 3 цієї статті.
16.          Відповідно до підпункту 3 п. 2 Порядку № 499 військовозобов`язаним чи резервістам, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, проходять службу у військовому резерві, у разі інвалідності, що настала в період проходження зазначених зборів, служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках від 12-місячного грошового забезпечення, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках 33-місячного грошового забезпечення.
17.          З наведених норм Закону вбачається, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві.
18.          Судами встановлено, що за повідомленням Ямпільського районного військового комісаріату від 02.04.2018 у період з 23.05.1988 по 23.08.1988 позивач виконував завдання по ліквідації наслідків аварії в зоні ЧАЕС, а інвалідність позивачу первинно було встановлено 05.09.2012.
19.          Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції, що оскільки з моменту закінчення зборів до моменту встановлення позивачу інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, минуло більше, ніж три місяці, то підстави для призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутні.
20.          Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постановах від 17.10.2019 (справа №285/1206/17) та від 02.04.2020 (справа №823/207/18).
21.          Слід зазначити, що задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції безпідставно послався на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у справі №21-446а14 та Верховним Судом у справі № 88/349/17, оскільки в них спірні правовідносини виникли зі інших фактичних обставин та за іншого правового регулювання.
22.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.
23.          Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
24.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2018 у справі №818/1503/18 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    С.М. Чиркін