П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 496/4117/17	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
при секретарі – П`ятіній В.В.,

за участю представника позивача Дикуна І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 , головне управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання рішення протиправним та його скасування, –

                                   ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 440/Р-ХХХV-VI від 10.04.2014 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність».
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ОСОБА_1 02.06.2011 звернувся до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області з заявою про виділення у власність із незабудованих земель запасу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, до якої додав копію паспорту громадянина України, графічний матеріал бажаного місця розташування земельної ділянки з її орієнтованими розмірами.
Рішенням Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області №112\Р-VІII- VІ від 23 червня 2011 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,10 га та зобов`язано замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у проектній організації.
На виконання зазначеного рішення ОСОБА_1 було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га в АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_1 подав його до Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та згідно висновку останнього № 135/41-16 від 25.03.2016 зазначений проект було погоджено.
Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5102878432016 від 15.04.2016 земельна ділянка площею 0,10 га в АДРЕСА_1 сформована та зареєстрована під кадастровим номером 5121080300:03:001:1025.
Так, погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки   площею 0,10 га в АДРЕСА_1 під кадастровим номером 5121080300:03:001:1025 подано ОСОБА_1 до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 у власність.
Проте, Августівська сільська рада Біляївського району Одеської області рішенням № 173\Р-XIX- VIІ від 29 листопада 2016 року ОСОБА_1 відмовила у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та вирішено зареєструвати право комунальної власності Августівської територіальної громади на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5121080300:03:001:1025, яка розташована в АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до Суворовського районного суду м. Одеси. Так під час розгляду справи в Суворовському районному суді м. Одеси, позивачу стало відомо, що Рішенням Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 10.04.2014, № 440/Р-ХХХV-VІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - орієнтованою площею 0,12 га, гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . 
Позивач вважав, вказане рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 10.04.2014, № 440/Р-ХХХV-VІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» протиправним оскільки Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області, надало Висновок щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 і надало Висновок щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 . Відповідно, ці земельні ділянки, які мають різні характеристики і які відводились рішенням Августівської сільської ради гр. ОСОБА_3 у 2011 році і гр. ОСОБА_2 у 2014 році, повинні бути розташовані у різних місцях с. Котовка, згідно Викопіювань з генерального плану с.Котовка, які містять проекти землеустрою і не мати між собою перетину та збігу. Але, як з`ясувалось, державний кадастровий реєстратор виявив: перетин земельної ділянки, яка відведена гр. ОСОБА_2 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.1200 га, з земельною ділянкою, яка відведена гр. ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га. Збіг земельної ділянки, яка відведена ОСОБА_2 з земельною ділянкою, яка відведена ОСОБА_1 , яка була йому відведена в зовсім іншому місці на 39, 5899 %.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 18 жовтня 2019 року визнав протиправним та скасував рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 440/Р-ХХХV-VI від 10.04.2014 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність».
Стягнув з Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області (вул. Кооперативна, 16, с. Августівка, Біляївський район, Одеська область, 67632, код ЄДРПОУ 04377664) за рахунок бюджетних асигнувань Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок) та витрати на проведення експертизи у розмірі 942,00 грн. (дев`ятсот сорок дві гривні 00 копійок).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Августівська сільська рада Біляївського району Одеської області подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 02.06.2011 звернувся до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області з заявою про виділення у власність із незабудованих земель запасу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, до якої додав копію паспорту громадянина України, графічний матеріал бажаного місця розташування земельної ділянки з її орієнтованими розмірами.
Августівська сільська рада Біляївського району Одеської області рішенням № 112\Р-VІII-VІ від 23 червня 2011 року ОСОБА_1 надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,10 га та зобов`язала замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у проектній організації.
На виконання зазначеного рішення ОСОБА_1 замовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га в АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_1 подав його до Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та згідно висновку останнього № 135/41-16 від 25.03.2016 зазначений проект був погоджений.
Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5102878432016 від 15.04.2016 земельна ділянка площею 0,10 га в АДРЕСА_1 сформована та зареєстрована під кадастровим номером 5121080300:03:001:1025.
Так, погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в АДРЕСА_1 під кадастровим номером 5121080300:03:001:1025 подано ОСОБА_1 до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 у власність.
Проте, Августівська сільська рада Біляївського району Одеської області №173\Р-XIX-VIІ рішенням від 29 листопада 2016 року ОСОБА_1 відмовила у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та вирішено зареєструвати право комунальної власності Августівської територіальної громади на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5121080300:03:001:1025, яка розташована в АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до Суворовського районного суду м. Одеси. Так під час розгляду справи в Суворовському районному суді м. Одеси, позивачу стало відомо, що Августівська сільська рада Біляївського району Одеської області рішенням від 10.04.2014, № 440/Р-ХХХV-VІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», надала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - орієнтованою площею 0,12 га, гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . 
Позивач вважав вказане рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 10.04.2014, № 440/Р-ХХХV-VІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» протиправним оскільки Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області, надало Висновок щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 і надало Висновок щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 . Відповідно, ці земельні ділянки, які мають різні характеристики і які відводились рішенням Августівської сільської ради гр. ОСОБА_3 у 2011 році і гр. ОСОБА_2 у 2014 році, повинні бути розташовані у різних місцях с. Котовка, згідно Викопіювань з генерального плану с.Котовка, які містять проекти землеустрою і не мати між собою перетину та збігу. Але, як з`ясувалось, державний кадастровий реєстратор виявив: перетин земельної ділянки, яка відведена гр. ОСОБА_2 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.1200 га, з земельною ділянкою, яка відведена гр. ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га. Збіг земельної ділянки, яка відведена ОСОБА_2 з земельною ділянкою, яка відведена ОСОБА_1 , яка була йому відведена в зовсім іншому місці на 39, 5899 %.
Відтак, позивач не погоджується із зазначеним рішенням Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 10.04.2014, № 440/Р-ХХХV-VІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», вважає його протиправним та необґрунтованим, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з висновку експерта №41/1/2018 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 20 листопада 2018 року, з якого вбачається, що місце розташування земельної ділянки, яка відводиться гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Одеська область, Біляївський район, Августівська сільська рада, село АДРЕСА_3 (колишня назва село АДРЕСА_1 , викопіювання з генерального плану села Латівка (колишня назва село Котовка), яке було погоджене відділом містобудування та архітектури Біляївської районної державної адміністрації Одеської області відповідає місце розташуванню земельної ділянки, зареєстрованої за кадастровим номером 5121080300:03:001:1025.
Проте з вказаним висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На підставі пункту «б» частини 1 статті 81, частини 1 статті 121, частин 6, 7, 8, 9 статті 118 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).
При цьому, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
За правилами частини 6 статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Згідно з частиною 1 статті 122, частиною 13 статті 123 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
В ході судового розгляду суд встановив, що Августівська сільська рада Біляївського району Одеської області рішенням № 112\Р-VІII-VІ від 23 червня 2011 року ОСОБА_1 надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,10 га та зобов`язала замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у проектній організації.
На виконання зазначеного рішення ОСОБА_1 замовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га в АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_1 подав його до Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та згідно висновку останнього № 135/41-16 від 25.03.2016 зазначений проект було погоджено.
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5102878432016 від 15.04.2016 земельна ділянка площею 0,10 га в АДРЕСА_1 сформована та зареєстрована під кадастровим номером 5121080300:03:001:1025.
Вирішуючи спірне питання, апеляційний суд виходить із такого.
Здійснивши системний аналіз частин 11 та 12 статті 118 Земельного кодексу  України  Верховний суд України  у  справі  № 21-358а13 (постанова суду  від 10.03.2013, номер судового рішення  ЄДРСРУ 36475602) зробив правовий висновок, що отримання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позивного  рішення  про надання її у власність.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду  від 27.02.18 у справі № 545/808/17.
Водночас відповідно до статті 22 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.
Таким чином, підставою для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, окрім рішення про надання дозволу, може бути договір або судове рішення.
Суд відзначає, що надання дозволу не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність. Дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є лише стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність.
Законний інтерес особи полягає не в отриманні дозволу, а в отриманні земельної ділянки у власність. 
Відтак, в судовому порядку підлягає захисту саме право на отримання земельної ділянки у власність.
Аналогічну правову позицію висловив  Верховний  Суд  у постанові від 29 серпня 2019 року,  справі № 420/5288/18, № судового рішення в ЄДРСРУ 83943059.
У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.
Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
<...> поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» має один і той же зміст.
Отже, з викладеного, суд апеляційної інстанції робить висновок, що обов`язковою умовою надання правового захисту особі  судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів саме цієї  особи на момент її звернення до суду, а відтак судовому захисту підлягають  порушені  права свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України  у постанові  від 01 грудня 2015 року,  справа  № 800/134/15.
Порушення має, на думку колегії суддів, бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення не порушує права та інтереси позивача у справі.
Окрім того, колегія суддів, оговорюючи аргументи позивача щодо неспівпадіння місця розташування земельної ділянки зареєстрованої за кадастровим номером 5121080300:03:001:1025 з місцем розташування земельної ділянки, яке відводиться гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_3 , викопіюванню з генерального плану села Латівка (колишня назва село Котовка), яке було погоджене відділом містобудування та архітектури Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, зазначає, що вказані  не є достатніми для  визнання протиправним та скасування рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 440/Р-ХХХV-VI від 10.04.2014 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», яким було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - орієнтованою площею 0,12 га, гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .
При цьому обставини щодо неспівпадіння місця розташування земельної ділянки зареєстрованої за кадастровим номером 5121080300:03:001:1025 з місцем розташування земельної ділянки, яке відводиться гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства можуть та мають бути встановлені саме під час виготовлення землевпорядної документації спеціально уповноваженими на це особами за оспорюваним дозволом, а не під час надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Тобто надання судом першої інстанції правової оцінки рішенню сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за умови ознак неспівпадіння місця розташування земельної ділянки зареєстрованої за кадастровим номером 5121080300:03:001:1025 з місцем розташування земельної ділянки, яке відводиться гр. ОСОБА_1 лише на підставі висновку експерта є передчасним.
Так, висновок експерта може мати місце лише у разі дійсної потреби в спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19 березня 2018 року у справі №  916/2982/16, № судового рішення в ЄДРСРУ 72854246.
Отже, на підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 440/Р-ХХХV-VI від 10.04.2014 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність».
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року у справі № 496/4117/17 – скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 14 квітня 2020 року.

Головуючий:                                                                              О.І. Шляхтицький

Суддя:                                                                                         Г.В. Семенюк

Суддя:                                                                                         С.Д. Домусчі