Справа № 748/278/20 	Головуючий у 1 інстанції Олещенко В. І. 	
Провадження № 33/4823/106/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                                            	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року 	місто Чернігів	

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кушнеренка Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою адвоката Кушнеренка Є.Ю. на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2020 року,  

                                      В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн.
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 01.02.2020 року близько 16 год. 13 хв., на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 163 км, керував транспортним засобом «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Кушнеренко Є.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив про порушення, допущені, на його думку, судом, зокрема про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , а його повідомлення шляхом телефонограми вважає неналежним. Також вказує, що матеріали справи мають суттєві розбіжності, оскільки номер автомобіля, у протоколі у графі «номерний знак» та далі по тексту, а також у постанові суду указано із розбіжностями у одну літеру, внаслідок чого вважає протокол недостовірним доказом. Крім того, вказує, що суд прийняв рішення без об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, не допитавши свідків, вказаних у протоколі та не попередивши їх про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, що суперечить практиці ЄСПЛ. Також вказує, що працівники поліції не вилучили у водія документів на право керування транспортним засобом і він продовжив керувати автомобілем, що, на переконання адвоката вказує на відсутність сумнівів у поліцейських щодо його стану.
Заслухавши пояснення адвоката та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130  КУпАП. 
Вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП  підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які стверджували, що у їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, при цьому перебував із явними ознаками сп`яніння (а.с. 2), розпискою ОСОБА_1 про передачу транспортного засобу ОСОБА_4 (а.с. 3). Також факт порушення ПДР України підтверджується відеозаписом до протоколу із нагрудної відеокамери (диск а.с. 7), на якому зафіксовано водія ОСОБА_1 , свідків та факт неодноразового пропонування працівниками поліції йому пройти медичний огляд, на що останній згоди не надав, перебиваючи працівників поліції та телефонуючи комусь. 
За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку  про наявність  в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп`яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі.
В апеляційній скарзі адвокат не вказує жодних обставин, які б спростовували матеріали справи та зібрані докази.
Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об`єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції. 
Тому посилання адвоката на необґрунтований розгляд справи у відсутність його довірителя та неналежне повідомлення останнього не заслуговують на увагу, оскільки він був належним чином повідомлений, підтвердженням чому є телефонограма, складена відповідальним працівником суду завчасно до судового засідання і підстав недовіряти якій у суду апеляційної інстанції немає, тим більше, будучи вчасно повідомленим про день та час розгляду справи, останній не повідомив суд про причини повторної неявки, тому суд обґрунтовано розглянув справу по наявним доказам. 
Згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім того, ОСОБА_1 надана можливість дати пояснення в суді апеляційної інстанції, чим останній скористався в присутності захисника.
Доводи у апеляційній скарзі щодо розбіжностей у номері автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , спростовуються відеофіксацією правопорушення та власноручно написаною ОСОБА_1 розпискою, в якій він указує номер транспортного засобу та зазначає про його передачу ОСОБА_4 (а.с. 3), чим одночасно спростовується і доводи апеляційної скарги щодо невідсторонення останнього працівниками поліції шляхом вилучення документів на право керування.  
А посилання адвоката на розгляд справи у відсутність свідків, апеляційний суд знаходить безпідставними, оскільки у суду не було підстав не довіряти письмовим поясненням свідків, присутність яких зафіксована під час відеофіксації. 
Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.   
Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,       

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кушнеренка Є.Ю. - залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	Ю. М. Короїд