ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 333/6174/19                                 Головуючий в 1 інст. – Стоматов Е.Г.
Провадження № 33/807/138/20                                         Доповідач в 2 інст. – Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
3 березня 2020 року                                                 м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Ящук О.В. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2019 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Судом першої інстанції встановлено, що 15.10.2019 року о 10 год. 07 хв. громадянин ОСОБА_1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140, керував транспортним засобом – SAAB, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. 
Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. 
Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. 
Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по страві закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування зазначає, що згідно з направленням на огляд водія, яке міститься в матеріалах справи та на підставі якого було встановлено його вину, огляд проводився за допомогою приладу «Alkotest Drager 6820», який не визначає стан наркотичного сп`яніння, а тому працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду водія саме на стан наркотичного сп`яніння, передбачений відповідними нормативними актами, адже відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 1103 від 17.12.2008 р., водій транспортного засобу, який відмовився від огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Але жодного направлення до відповідного закладу охорони здоров`я поліцейськими видано йому не було. 
Зазначає, що згідно протоколу він був складений о 12.57 год., проте згідно з рапортом, який міститься в матеріалах справи (а.с. 8), протокол було запропоновано йому для підписання у лікарні, в яку він був госпіталізований з місця зупинки транспортного засобу каретою швидкої медичної допомоги о 13.40 годині, тобто вже за відсутності свідків.
Під час розгляду судом першої інстанції справи не було дотримано вимог ст. 268 КУпАП, а саме його право на подання доказів, заявлення клопотань. 
Судом першої інстанції було залишено по за увагою клопотання про виклик у судове засідання інспектора 2 батальйону 2 УПП у м. Запоріжжі ДПП лейтенанта поліції Поплавської Л.А., свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зазначені у протоколі, допит яких був необхідний для з`ясуванню обставин, які передували складанню протоколу (а саме, що зупинили його о 10.00 годні, а протокол склали о 12.57 год.), для з`ясування яким чином проводився огляд, коли був підписаний протокол свідками. 
Зазначає, що письмові пояснення свідків без їх допиту в суді є неналежними доказами. 
Вказує на те, що 16 жовтня 2019 року приблизно о 13.00 годині після виписки із лікарні він одразу ж направився до КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, здав кров та отримав сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду № 683396. 
Вважає, що суд справу розглянув неповно, а обмежився лише дослідженням направлення водія транспортного засобу та протоколу, не з`ясувавши при цьому всіх обставин, які мали місце 15 жовтня 2019 року та не дослідив всіх доказів, наявних в матеріалах справи. 
Також ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, яке він мотивує тим, що вступну та резолютивну частини постанови було проголошено 24 грудня 2019 року, а повний текст постанови він отримав лише 7 лютого 2020 року після особистого звернення до канцелярії суду, після того, як закінчив стаціонарне лікування у лікарні (за станом здоров`я він є інвалідом). Судом копію постанови направлено йому не було. До клопотання долучено копію посвідчення інваліда ІІ групи, відповідно до якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.
За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Проте, як вбачається із матеріалів справи, незважаючи на те, що ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні, копію постанови йому не було вручено, доказів її направлення матеріали справи також не містять.
Лише 6 лютого 2020 року, після звернення захисника до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення зі справою, ОСОБА_1 мав реальну можливість ознайомитися із мотивами судового рішення (а.с. 58). 
Необізнаність із мотивами прийнятого судом рішення у сукупністю із даними про інвалідність особи, апеляційний суд вважає поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, що з урахуванням подання ОСОБА_1 апеляційної скарги впродовж 10-денного строку після ознайомлення із змістом постанови, на переконання суду, в даному конкретному випадку, є достатньою підставою для його поновлення.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Ящук О.В. підтримала апеляційну скаргу, навела доводи, аналогічні доводам апеляційної скарги. Зазначила, що після госпіталізації з місця зупинки транспортного засобу каретою швидкої медичної допомоги ОСОБА_1 знаходився у лікарні добу, він є інвалідом ІІ групи внаслідок бойових дій. 
Адвокат також надала клопотання про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та інспектора поліції Поплавської Л.А. для надання пояснень відповідно до складеного протоколу 15.10.2019, адже такі клопотання не розглянуті судом першої інстанції.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та засновані на досліджених в судовому засіданні доказах.
Так, вина ОСОБА_1  у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 162560 від 15.10.2019, відповідно до яких  ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків (а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с. 6, 7), відомостями про відмову водія від проходження огляду, викладеними у направленні на огляд (а.с. 5), відеозаписом правопорушення (а.с. 10).
Суд першої інстанції надав належну оцінку відеозапису, яким зафіксовано, що автомобіль зупинений працівниками поліції о 10 год. 06 хвилин. 
Причиною зупинки транспортного засобу стало порушення водієм вимог п. 16.11 ПДР України (а.с. 9). 
Впродовж двох годин після зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 відмовляється надавати документи (посвідчення воді, свідоцтво про реєстрації транспортного засобу), не погоджуючись із підставою зупинки транспортного засобу та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке полягало у невиконанні норми п. 16.11 ПДР.
О 12 год. 33 хв. після складання постанови за ч. 2 ст. 122 КУпАП та ознайомлення з нею, інспектор поліції повідомляє ОСОБА_1 , що він має ознаки наркотичного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан такого сп`яніння, від чого ОСОБА_1 відмовляється (файл 20191015210246000188, папка 100).
О 12 год. 46 хв. інспектор поліції в присутності свідків, особи, яких ще не було встановлено, знову пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння та роз`яснює наслідки відмови. Від проходження огляду ОСОБА_1 категорично відмовляється (файл 20191015210646000223, папка 100, файл 20191015200022000222, підпапка 178 у папці ОБ№162560). Останній відеофайл також підтверджує, що від свідків (чоловіка та жінки) поліцейська відібрала пояснення (час запису 12 год. 51 хв.).
За наведеного доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, обмежившись лише дослідженням направлення водія на огляд та самим протоколом, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. 
Оскільки відеозаписом підтверджується присутність свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, матеріали справи містять їх письмові пояснення, апеляційний суд не має сумнівів у істинності письмових показань вказаних свідків, а тому не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника та допиту свідків безпосередньо судом.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. 
Стосовно вимог клопотання про виклик інспектора поліції, апеляційний суд зазначає таке.
Заявлене у суді першої інстанції клопотання про виклик інспектора поліції Поплавської Л.А. мотивовано наступним: необхідністю з`ясування обставин, які мали місце 15.10.2019 та передували складенню протоколу відносно ОСОБА_1 , який був зупинений о 10-00 год., а протокол відносно якого складений лише о 12 год. 57 хв.; необхідністю встановлення обставин яким чином взагалі проводився огляд водія на стан сп`яніння; необхідністю з`ясувати навіщо працівники патрульної поліції переслідували ОСОБА_1 , якщо протокол складений о 12 год. 57 хв.
Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановлено законом порядку підтверджений наведеними вище доказами. 
Відеозаписом засвідчуються обставини складення протоколу та пояснюється чому транспортний засіб був зупинений о 10 год. 06 хв., а протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений о 12 год. 57 хв. 
Відеозаписом, зокрема який містить відеофайл 20191015210702000226, підтверджується, що після 13 год. 27 хв. (час доставлення водія до лікарні) інспектор поліції пропонує ОСОБА_1 підписати вже складений протокол про адміністративне правопорушення. 
За наведеного апеляційний суд не має сумнівів у правильності оцінки обставин справи, а тому відхиляє клопотання про виклик інспектора поліції.
Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що відповідно до направлення водія на огляд, огляд проводився за допомогою «Alkotest Drager 6820», який не визначає стан наркотичного сп`яніння, та порушення порядку огляду, адже особу притягнуто до відповідальності за відмову від проходження огляду, направлення водія на огляд у заклад охорони здоров`я, на яке посилається апелянт, містить відомості про те, що огляд не проводився.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:
       
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                 В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/6174/19