Ухвала
 
17 квітня 2020 року                                                                                            
м. Київ
 
справа № 296/9663/19
провадження № 61-6495ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира, у складі судді Драч Ю. І., від 02 жовтня 2019 року, про забезпечення позову та постанову Житомирського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Коломієць О. С., Талько О. Б., Шевчук А. М., від 02 березня 2020 року, за заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 , до пред`явлення позову, подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони вчиняти дії щодо виселення, зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1 разом із членами її родини із квартири АДРЕСА_2 , а також відключення вказаної квартири від електропостачання, газопостачання.
Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову обґрунтована тим, що вона має намір оскаржити договір відступлення прав вимог № 2096 
від 08 грудня 2017 року, який укладений між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - 
ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» щодо права вимоги по кредитному договору № 193 
від 06 лютого 2007 року та іпотечному договору від 06 лютого 2007 року, за яким вона передала в іпотеку банку, для забезпечення виконання за вказаним кредитним договором, трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Також в кінці вересня місяця 2019 року заявнику стало відомо, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» зареєструвала за собою право власності на предмет іпотеки, відповідно до рішення державного реєстратора від 22 липня 2019 року. Стверджувала, що на даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що спірна квартира буде відчужена новим власником - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь інших осіб, а тому з метою забезпечення ефективного поновлення порушених прав позивача просила застосувати заходи забезпечення позову у вказаний нею спосіб.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено, вжито заходи для забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та заборонено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та іншим компетентним установам та організаціям вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 разом із членами її родини, зняття з реєстраційного обліку із квартири АДРЕСА_2 , а також відключати від електропостачання, газопостачання квартиру АДРЕСА_2 .
Постановою Житомирського апеляційного суду від 02 березня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишено без задоволення, ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2019 року залишена без змін.
06 квітня 2020 року засобами поштового зв`язку ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 02 березня 2020 року.
У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження обґрунтованості припущення щодо неможливості виконання у майбутньому рішення суду внаслідок відчуження майна відповідача, не надано доказів співмірності заявлених позовних вимог заходам забезпечення позову, а вказане забезпечення позову призводить до уникнення належного виконання договірних зобов`язань. 
Також ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» вважало, що судами не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові 
від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц.
Просило поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 16 березня 2020 року.
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів дають підстави для висновку, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин; тому на підставі частини другої статті 390 ЦПК України цей строк підлягає поновленню.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Судами встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо правомірності набуття ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, які були укладені між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і ОСОБА_1 , а також щодо реєстрації за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» права власності на квартиру АДРЕСА_2 . 
Згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 
від 25 вересня 2019 року державним реєстратором комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради 
22 липня 2019 року прийнято рішення про державну реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права власності на спірну квартиру, яка була передана заявником в іпотеку ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за іпотечним договором від 06 лютого 2007 року.
На момент перегляду ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2019 року апеляційним судом встановлено, що у суді першої інстанції перебуває на розгляді цивільна справа № 296/10400/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради, в особі державного реєстратора, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, витребування та повернення майна власнику.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, встановивши, що між сторонами виник спір з приводу реєстрації за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права власності на вказане нерухоме майно, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову та застосував такий вид забезпечення, що є співмірним із позовними вимогами, які були у подальшому заявлені ОСОБА_1 .
Доводи касаційної скарги про те, що позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження обґрунтованості припущення щодо неможливості виконання у майбутньому рішення суду внаслідок відчуження майна відповідача відхилені касаційним судом, як необґрунтовані, з врахуванням необхідності застосування заходів забезпечення позову з метою ефективного виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Оскаржувані судові рішення прийняті з урахуванням обставин конкретної справи, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати, що судами проігноровано висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в справі № 183/5864/17-ц.
При цьому ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не позбавлено права за наявності передбачених законом підстав (глава 10 розділу І 
ЦПК України) ініціювати перед судом питання про зустрічне забезпечення, заміну одного заходу забезпечення позову іншим, скасування заходів забезпечення позову, відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.
Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки касаційна скарга на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 02 березня 2020 року є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову є очевидним, 
у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 388, 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» строк на касаційне оскарження ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2019 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 02 березня 2020 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира 
від 02 жовтня 2019 року про забезпечення позову та постанову Житомирського апеляційного суду від 02 березня 2020 року у справі № 296/9663/19.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              В. В. Шипович
 
Є. В. Синельников
 
С. Ф. Хопта