ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року		Справа № 1.380.2019.004700 пров. № А/857/4457/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Ніколіна В.В., Старунського Д.М.
при секретарі судового засідання – Пильо І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 січня 2020 року (суддя Мричко Н.І., м.Львів, повний текст складено 20 січня 2020 року) у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Львівське комунальне підприємство «Снопківське», про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (далі – РА, Міська рада відповідно) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якому просила зобов`язати ОСОБА_1 власника квартири АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 – Квартира) за власні кошти демонтувати кондиціонер, самовільно встановлений на головному фасаді будинку АДРЕСА_3 .
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 9 січня 2020 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржили відповідачі, які із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В доводах апеляційної скарги зазначають про те, що судом не надано належної оцінки тому, що встановлення кондиціонеру відбувалося ще попередніми власниками Квартири, що відповідно зумовлює неможливість покладення на ОСОБА_1 , відповідальності за дії іншої особи, яка ще й діяла в межах закону, оскільки жодних обмежень для встановлення кондиціонеру в 90-х роках 20 століття не було, а будинок не належав до спадщини ОСОБА_3 . Крім того, зазначає, що у Квартирі проживають два пенсіонери, віком 82 роки. Тому, саме стан здоров`я ОСОБА_2 , яка є інвалідом І групи, категорії А вимагає підтримання у помешканні сталого температурного режиму, який забезпечує кондиціонер і який суд зобов`язує демонтувати, але при цьому, жодної альтернативи для забезпечення життєдіяльності важко хворої людини ні судом, ні позивачем не пропонується.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідач Денісова А.О., та представник Львівського комунального підприємства «Снопківське» не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності належно повідомлених сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та Денисова А.М., переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що технічні елементи (пристрої) розміщені на зовнішньому фасаді будинку, що знаходиться у межах історичного ареалу м.Львова, а також будинок є пам`яткою архітектури місцевого значення. Дозвіл на встановлення технічних елементів (пристроїв) на фасаді цього будинку відповідачам не видавався.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.09.2019 №179694056 інформація щодо власників Квартири у будинку АДРЕСА_3 відсутня (а.с.13).
Відповідно до довідки форми №2 з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 20.08.2019 №2904 власником Квартири є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 07.09.2000 №Г-00093 (а.с.14).
Згідно з договору купівлі-продажу квартири ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 купив Квартиру (а.с.61).
02.04.2019 Львівське комунальне підприємство «Снопківське» (далі – ЛКП) скеровано попередження від 01.04.19 №200 ОСОБА_1 про те, щоб у термін до 10.04.2019 надати дозвільні документи про встановлення кондиціонера на фасаді будинку (а.с.15).
11.04.2019 майстром ЛКП Комарницькою В.В. складено протокол №28 про адміністративне правопорушення за статтею 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) щодо ОСОБА_1 , за самовільне встановлення кондиціонера на фасаді будинку АДРЕСА_3 (а.с.16).
20.06.2019 адміністративною комісією РА розглянуто матеріали щодо ОСОБА_1 та прийнято постанову №109 в якій зазначено, що ОСОБА_1 самовільно встановив на фасаді будинку АДРЕСА_3 кондиціонер, виявлено майстром ЛКП в квітні 2019, чим порушив статтю 150 КУпАП. Враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення постановлено провадження у справі закрити. Відповідач на засіданні адміністративної комісії був присутній, копію вказаної постанови отримав 20.06.2019, про що засвідчив своїм підписом (а.с.18).
25.06.2019 ЛКП скерувало відповідачу попередження від 24.06.2019 №250, яким зобов`язало терміново до 05.07.2019 демонтувати в добровільному порядку кондиціонер, встановлений на фасаді будинку (а.с.19).
09.07.2019 комісією ЛКП складено акт обстеження технічного стану Квартири АДРЕСА_1 , в якому зазначено, що Квартира  розташована на 3 поверсі 4-х поверхового будинку, загальною площею 85,9 м.кв., житловою площею 63,6 м.кв., складається з 3-х житлових кімнат з усіма комунальними вигодами, підвал 9,0 м.кв. Також у цьому акті прописано рекомендації МВК, а саме демонтувати кондиціонер з фасаду буд. АДРЕСА_3 Ів АДРЕСА_3 і привести фасад до попереднього стану (а.с.20).
16.07.2019 згідно з витягу із протоколу №23 засідання міжвідомчої комісії Галицького району (далі – Комісія) §9 вирішено: ОСОБА_1 - власнику Квартири на АДРЕСА_3 за власні кошти демонтувати кондиціонер, самовільно встановлений на головному фасаді будинку АДРЕСА_3 (а.с.21).
24.07.2019 головою РА прийнято розпорядження №280 «Про демонтаж кондиціонера, самовільно встановленого на головному фасаді будинку АДРЕСА_3 (далі – Розпорядження), згідно з яким розглянувши лист ЛКП від 11.07.2019 №2-21264-31, керуючись «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 25.08.2005 за №927/11207; далі – Правила№76), рішенням виконавчого комітету Міської ради (далі – Виконавчий комітет) від 09.09.2011 №833 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 01.02.2002 №28 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м.Львова» (далі – Рішення 833), враховуючи відсутність погодженої проектної документації, РА Розпорядженням, зокрема: затвердила Висновок Комісії (пункт 1); ОСОБА_1 – власнику Квартири на АДРЕСА_3 за власні кошти демонтувати кондиціонер, самовільно встановлений на головному фасаді будинку АДРЕСА_4 ); у випадку невиконання пункту 2 Розпорядження в добровільному порядку, юридичному відділу РА звернутися з позовною заявою в суд про демонтаж кондиціонера самовільно встановленого на головному фасаді будинку АДРЕСА_5 ) (а.с.22).
20.08.2019 ЛКП скерувало попередження №281 ОСОБА_1 в якому зазначено, що згідно із Розпорядженням в термін до 25.08.2019 демонтувати самовільно встановлений кондиціонер на головному фасаді будинку АДРЕСА_3 (а.с.23).
27.08.2019 комісією ЛКП з виходом на адресу АДРЕСА_3 , складено акт про те, що ОСОБА_1 власник Квартири не виконав Розпорядження про демонтаж кондиціонера самовільно встановленого на головному фасаді будинку АДРЕСА_3 (а.с.24).
У зв`язку з тим, що Розпорядження відповідачем добровільно не виконано, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною третьою статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №280/97-ВР) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Відповідно до частини другої статті 319 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
За змістом підпунктів 1.4.1, 1.4.3, 1.4.4 пункту 1.4 Правил №76 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.
До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.
Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.
Крім цього, відповідно до підпункту 1.4.2 пункту 1.4 Правил №76 переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.
Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих, у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкції будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.
Згідно з підпункту 2.1.4 пункту 2.1 «Положення про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м.Львова», затвердженого рішенням Виконавчого комітету Міської ради від 01.02.2002 №28 (із змінами і доповненнями згідно Рішення №833; далі – Положення), технічними елементами (пристроями), що розміщуються ззовні на будівельних конструкціях житлової, громадської і виробничої забудови, є пристрої та устаткування систем опалення, вентиляції і кондиціонування повітря.
Самовільне встановлення технічних елементів (пристроїв) – встановлення технічних елементів (пристроїв) ззовні будинків і споруд без оформлення у встановленому порядку дозволу на їх розміщення та без дотримання вимог Положення (пункт 2.3 розділу 2).
Підпунктами 3.1.2, 3.3.2 пунктів 3.1 та 3.3 вказаного Положення забороняється розміщення та встановлення:
технічних елементів (пристроїв), перелічених у пп.2.1.4 на видимих зі сторони вулиць та площ фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд, які знаходяться на території історичного ареалу, а також на усіх фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд - пам`ятках архітектури;
встановлення без відповідного дозволу:
технічних елементів (пристроїв), перелічених у пп.2.1.4, на невидимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд, які знаходяться на території історичного ареалу м.Львова.
Потрібно зазначити і те, що рішенням Виконавчого комітету від 09.12.2015 №1311 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» вулиця Івана Франка знаходиться у межах історичного ареалу м.Львова, а будинок №90 є пам`яткою архітектури місцевого значення.
Розділ 4 Положення передбачає, що дозволи на розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах, торцевих стінах, зовнішніх будівельних конструкціях будинків і споруд надає районна адміністрація на підставі звернення юридичних і фізичних осіб, з вказанням місця розміщення елемента (пристрою). Розміщення технічних елементів (пристроїв) на будинках і спорудах, розташованих на території історичного ареалу міста, додатково погоджується з управлінням охорони історичного середовища.
Положеннями підпунктів 2.3, 3.4 розділу VІ ухвали Міської ради від 08.07.2010 №3704 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», (далі - Ухвала №3704) закріплено, що до повноважень районних адміністрацій, зокрема, належить: здійснення нагляду за станом благоустрою відомчого і приватного житлового фонду, розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самовільного будівництва.
Пункт 5.1 розділу VІ цієї ж Ухвали наділяє районні адміністрації правом на звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.
Відповідно до підпунктів 4.34, 4.50 пункту 4 «Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженого рішенням Виконавчого комітету Міської ради від 01.11.2016 №977 (із змінами) (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі – Положення №4) до повноважень РА віднесено здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій; розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо). 
Відповідно до частини першої статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Як видно з матеріалів справи РА прийнято Розпорядження яким запропоновано ОСОБА_1 - власнику Квартири за власні кошти демонтувати кондиціонер, самовільно встановлений на головному фасаді будинку АДРЕСА_3 .
Оскільки ОСОБА_1 не виконав Розпорядження, тобто не демонтував кондиціонер, самовільно встановлений на головному фасаді будинку АДРЕСА_3 позивач подав відповідний позов про необхідність зобов`язання власника самостійно демонтувати виявлений кондиціонер.
Як уже встановлено вище, АДРЕСА_6 .І.Франка знаходиться у межах історичного ареалу м.Львова, а також будинок АДРЕСА_3 є пам`яткою архітектури місцевого значення. Дозвіл на встановлення технічних елементів (пристроїв) на фасаді цього будинку відповідачам не видавався.
При цьому, дозволи на розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах, торцевих стінах, зовнішніх будівельних конструкціях будинків і споруд надає районна адміністрація на підставі звернення юридичних і фізичних осіб з вказанням місця розміщення елементу (пристрою). Розміщення технічних елементів на території історичного ареалу міста, додатково погоджується з управлінням охорони історичного середовища, чого відповідачами зроблено не було.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невиконання та недотримання відповідачами вимог законодавства у сфері впорядкування та розміщення технічних елементів (пристроїв), а також відсутності виконання виявленого порушення, що і стало причиною задоволення заявленого позову.
Доказів того, що відповідачі зверталися до РА, а також відповідного управління охорони історичного середовища Міської ради про надання дозволу на розміщення технічних елементів (пристроїв), а також стосовно того, що виявлений кондиціонер був встановлений на будинку АДРЕСА_3 , ще до придбання Квартири ОСОБА_1 матеріали справи та розглядуваної апеляційної скарги не містять, а тому одні лише наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин справи щодо розміщення кондиціонеру, що належить до Квартири на фасаді будинку АДРЕСА_3 , який знаходиться у межах історичного ареалу м.Львова, а також є пам`яткою архітектури місцевого значення.
Додатково, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 визнав, що в 2012 році поставив новий кондиціонер замість раніше встановленого. 
Відповідно статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 січня 2020 року – без змін.                                                                                                                        Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	Д. М. Старунський  	
Повне судове рішення складено 14 травня 2020 року.