ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3798/20 Справа № 211/3890/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 211/3890/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
секретар судового засідання - Євтодій К.С. 

сторони:
боржник - ОСОБА_1 ,
стягувач - Комунальне підприємство «Кривбасводоканал»,
заінтересована особа - начальник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Білоус Ірина Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від  19 грудня 2019  року, яка постановлена суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Горін О.О., звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. 
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 15 липня 2019 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що дані про нього внесені до Єдиного реєстру боржників в якості боржника за ВП № 55742698 та № 59504584.
Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру боржниківє судові накази від 05.09.2017 року, справа № 211/3890/17 та судовий наказ від 19.04.2019 року, справа № 211/2058/19. 
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року скасовано судовий наказ від 05 вересня 2017 року у справі за № 211/3890/17, який видано Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Виконавче провадження за № 59504584 відносно ОСОБА_1 , завершено, а відомості про ОСОБА_1 виключено з Єдиного реєстру боржників.
Згодом ОСОБА_1 стало відомо, що 25 червня 2018 року Державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у ВП № 55742698 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем, відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними. 
На думку ОСОБА_1 , такі твердження державного виконавця є безпідставними, оскільки у ОСОБА_1 з 2015 року відкритий рахунок у ВАТ «Ощадбанк», а інформація щодо вжитих заходів, направлених на встановлення майна ОСОБА_1 в матеріалах виконавчого провадження відсутня.
Вважає, що державний виконавець, в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження», не в повній мірі провів виконавчі дії, направлені на встановлення майна, на яке може бути звернено стягнення, що призвело до передчасного закінчення виконавчого провадження.
Зазначає, що скасування незаконної постанови державного виконавця, надасть можливість відновити виконавче провадження, закінчене в порушення вимог законодавства України, в рамках якого, на підставі ухвали суду про скасування судового наказу, можливо виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.
У зв`язку з тим, що відомості про ОСОБА_1 внесені до Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_1 не має можливості укласти договір купівлі-продажу квартири на вигідних умовах, у зв`язку з чим він несе майнові збитки.
Посилаючись на викладене, просив суд скасувати постанову державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про закінчення виконавчого провадження № 55742698 на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з невжиттям заходів щодо встановлення майна боржника, зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню № 55742698 та вирішити питання про розподіл судових витрат. 
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року скаргу задоволено.
Скасовано постанову державного виконавця Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, про закінчення виконавчого провадження № 55742698 на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження від 25.06.2018 року, у зв`язку з невжиттям заходів щодо встановлення майна боржника.
Зобов`язано Довгинцівський відділ Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню № 55742698.
Стягнуто з Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 копійок.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що боржником пропущено встановлений ст. 449 ЦПК України строк для звернення до суду з відповідною заявою, а клопотання про поновлення вказаного процесуального строку скаржник не заявляв, у зв`язку з чим суд повинен був винести ухвалу про залишення скарги без розгляду.
Вказує, що оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції боржник разом зі скаргою не подавав попередній розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, суд повинен був відмовити у відшкодуванні таких витрат. Крім того, предмет спору в справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним.
Предметом оскарження є постанова державного виконавця Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області про закінчення виконавчого провадження № 55742698 на підставі п.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», проте, така постанова не виносилась, в даному виконавчому провадженні була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»
Стягувач дану постанову не оскаржив та скористався правом повторно пред`явити виконавчий документ до виконання. З 13.09.2019 року по 01.10.2019 року виконавче провадження № 60048996 з повторного виконання судового наказу перебувало у Довгинцівському відділі Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, яке було закінчено на підставі п.5 ст.39 ЗУ »Про виконавче провадження»
Крім того, зазначає, що відомості про боржника автоматично вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Автоматично виключаються відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу стягувану на підставі пунктів 1,3,11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
Відділ не має доступу та правових підстав для виключення будь-яких записів з Єдиного реєстру боржників.
Зазначає, що судове засідання 19.12.2019 року проходило без участі державного виконавця, якого належним чином не було повідомлено, матеріали справи не містять документального підтвердження щодо належного повідомлення державного виконавця про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим у суду першої інстанції не було правових підстав розглядати справу у відсутність заінтересованої особи.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Довгинцівському відділі Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області  перебували виконавчі провадження № 55742698 та № 59504584 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , відкриті на підставі судового наказу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2017 року (справа № 211/3890/17) та на підставі судового наказу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2019 року (справа № 211/2058/19). 
ОСОБА_1 внесений до Єдиного реєстру боржників в якості боржника за ВП № 55742698 та № 59504584.
Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області від 25.06.2018 року виконавче провадження № 55742698 було закрито на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження", у зв`язку з невжиттям заходів щодо встановлення майна боржника.
Виконавче провадження за № 59504584 відносно ОСОБА_1 теж було завершено та відомості про ОСОБА_1 виключено з Єдиного реєстру боржників.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року, у справі № 211/3890/17, встановлено факт відсутності заборгованості у ОСОБА_1 
25 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про закінчення виконавчого провадження за № 55742698 до якої додав ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року, яка залишена без виконання.
Задовольняючи скаргу та скасовуючи постанову державного виконавця Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області від 25.06.2018 року про закінчення виконавчого провадження № 55742698 на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з невжиттям заходів щодо встановлення майна боржника, із зобов`язанням Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню № 55742698, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав, передбачених п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», для закінчення виконавчого провадження, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що державний виконавець встановив відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення та здійснив усі можливі заходи щодо розшуку такого майна і вони виявились безрезультатними. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що державним виконавцем не надано жодного доказу, який би спростував докази, надані скаржником.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.
Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
Згідно статті 449 ЦПК України   скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом  оскарження в судовому порядку є постанова державного виконавця від 25 червня 2018 року.
Звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця у вересні 2019 року, ОСОБА_1 зазначив про те, що про порушення своїх прав він дізнався 15 липня 2019 року.
Зазначеним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не дав та не перевірив дотримання заявником строків, визначених статтею 449 ЦПК України, а також наявність або ж відсутність підстав для їх поновлення, якщо такий строк пропущено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає прийнятними доводи апеляційної скарги в цій частині.
При цьому, згідно статті 540 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Отже, на суд покладено обов`язок своєчасно та об`єктивно розглянути заявлені вимоги, повідомити про розгляд скарги стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються, а вже останні наділені правом на власний розсуд розпорядитися своїми права щодо участі у розгляді такої скарги і це право не може бути обмежено судом.
Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка не є обов`язковою.
Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно ж ч. 8 цієї статті днем вручення судової повістки є:  день вручення судової повістки під розписку;  2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;  4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про призначення справи до розгляду на 19 грудня 2019 року, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції права апелянта на доступ до правосуддя.
Крім того, виходячи з положень статті 451 ЦПК України, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника), виключно у разі встановлення обгрунтованості скарги. Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
Тобто, на суд покладено обов`язок своєчасно та об`єктивно розглянути заявлені вимоги, навести мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався, при вирішенні цих вимог.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції взагалі не досліджував матеріали виконавчого провадження та оскаржувану постанову державного виконавця Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області від 25.06.2018 року, оскільки виконавче провадження № 55742698 було закрито на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження", у зв`язку з невжиттям заходів щодо встановлення майна боржника, адже, на час постановлення ухвали суду, такі матеріали до суду не надавалися.
Отже, фактично судове рішення ґрунтується на припущеннях та зводиться до того, що з боку державного виконавця Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області не було надано суду доказів на спростування доказів боржника ОСОБА_1 , що взагалі є недоречним, адже, як вже встановлено вище, державний виконавець не був повідомлений про час та місце розгляду справи та, як наслідок, не міг обґрунтувати свою позицію в судовому засіданні та надати суду відповідні докази.
Окремо слід зазначити й те, що наданими до суду апеляційної інстанції доказами підтверджено, що у виконавчому провадженні № 55742698 постановою державного виконавця виконавчий від 25 червня 2018 року документ було повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 33), однак суд першої інстанції визнав незаконною та скасував постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом не було належним чином встановлено обставини справи та розглянуто справу формально і поверхнево, без з`ясування всіх обставин справи.
Згідно п.6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За вимогами п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд не забезпечив належної організації судового розгляду справи, порушивши право  Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, та допустив порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення передчасної ухвали, у зв`язку з чим ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - задовольнити частково. 
 Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від  19 грудня 2019  року скасувати та направити цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавцяДовгинцівського відділу Державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу для продовження розгляду відповідно до вимог ЦПК України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: