Постанова
Іменем України 
 
29 квітня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 592/14421/17
провадження № 61-45280св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Сімоненко В. М., 
суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П., 
 
учасники справи:
стягувач - публічне акціонерне товариство акціонерного банку «Укргазбанк», 
боржник - ОСОБА_1 , 
орган, дії якого оскаржуються - Ковпаківський відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року у складі судді Труханової Л. М. та постанову Апеляційного суду Сумської області від 03 вересня 2018 рокуу складі суддів: Ткачук С. С., Криворотенка В. І., Собини О. І., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст скарги 
У грудні 2017 року публічне акціонерне товариство акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду із скаргою на дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області (далі - відділ ДВС).
Скарга мотивована тим, що в провадженні відділу ДВС перебувають виконавчі провадження щодо примусового виконання рішень суду на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . 
Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 06 листопада 2017 року № 294879 реалізовано автомобіль RENAULT Master 2.8TD1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за ціною 63 965,49 грн, який на праві власності належав боржнику.
Упродовж тривалого часу кошти від реалізації майна боржника з депозитного рахунку ВДВС на рахунок ПАТ АБ «Укргазбанк» не надходили. 
28 листопада 2017 банк направив лист до відділу ДВС з вимогою про перерахування коштів від реалізації зазначеного вище автомобіля. 
05 грудня 2017 року відділ ДВС на звернення банку повідомив, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих документів щодо стягнення з боржника коштів на суму 1 821 630,45 грн, з яких виконавчий збір в розмірі 53 8979,80 грн, 1 545,95 грн, 115 058,65 грн, борг у розмірі 1 150586,52 грн та 15 459,53 грн.
Крім того, указано, що банку від суми реалізації зазначеного автомобіля буде повернуто тільки кошти в розмірі 800,00 грн за сплату послуг експерту, суб`єкту оціночної діяльності за надання незалежної оцінки майна.
Інші вимоги будуть задоволені у п`яту чергу, після задоволення в повному обсязі вимог попередньої (четвертої черги), а саме сплати в повному обсязі вимог щодо податків та інших платежів до бюджету. 
Вважає, що дії відділу ДВС в межах вказаного виконавчого провадження щодо розподілу коштів отриманих від реалізації майна є незаконними та порушують права ПАТ АБ «Укргазбанк» як стягувача у виконавчому провадженні.
На підставі викладеного просило суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30 червня 2017 року ВП 55204953; постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 13 листопада 2017 року ВП 55204953; постанову про відкриття виконавчого провадження від 25 травня 2017 року ВП 54024480; постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 11 серпня 2017 року ВП 54024480; визнати неправомірними дії відділу ДВС щодо розподілу коштів в сумі 63 965,49 грн, отриманих в межах зведеного виконавчого провадження № 54500647 від реалізації автомобіля RENAULT Master 2.8TDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_1 ; зобов`язати відділ ДВС розподілити кошти в сумі 63 965,49 грн, що отриманні в межах заведеного виконавчого провадження № 54500647 від реалізації вищезазначеного автомобіля, відповідно до вимог чинного законодавства, саме до положень статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» та без врахування сум виконавчого збору.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що при винесенні постанов відділом ДВС вимоги законодавства не порушені; на підтвердження наведених фактів на підставі, яких мають бути скасовані постанови, заявник не надав належних доказів; скарга є необґрунтованою. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Сумської області від 03 вересня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін і надав їм належну правову оцінку.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, у якій ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Наведені у касаційній скарзі доводи відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України дають підстави вважати, що розгляд справи у касаційному порядку має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.
У листопаді 2018 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), а саме те, що частиною першою статті 46 Закону встановлено черговість розподілу грошових сум, визначених пунктом 3 частини першої статті 45 Закону, у зв`язку з чим банк не отримав частину коштів, яка повинна бути направлена на погашення заборгованості перед ним; не надано оцінку численним порушенням, які були здійснені державним виконавцем під час винесення постанов у зведеному виконавчому провадженні; вважає, що відсутність у заявника можливості виконання судового рішення на його користь є порушення його права мирно володіти майном, яке гарантовано статею 1 протоколу Першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У відзиві на касаційну скаргу, який подав головний державний виконавець відділу ДВС Балаба Л. О., зазначено, що скарга банку є необґрунтованою, оскільки державний виконавець діяв у межах повноважень і відповідно до процедур встановлених Законом. Просив залишити ухвалу місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» без задоволення. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що на виконані у відділі ДВС перебувало зведене виконавче провадження АСВП 54144412 з примусового виконання виконавчих документів: в/л №1806/2-522/11 від 02 серпня 2011 року виданий Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 396 064,19 дол. США заборгованості по кредиту, зокрема простроченої заборгованості 40 739,55 дол. США; 96 854,58 дол. США заборгованості по відсотках, зокрема простроченої заборгованості 94 940,50 доларів США; 37 8045,38 грн заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, а також у дольовому порядку судового збору 1 700,00 грн, тобто по 850,00 грн з кожного та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тобто 60,00 грн з кожного на користь СОД АБ «Укргазбанк»; в/л №1806/2-525/11 від 21 липня 2011 року, виданий Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором 125 841,01 дол. США, що на день ухвалення рішення становить 1 002 952,85 грн, заборгованості по пені - 145 813,67 грн, судового збору 1 700,00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн на користь СОД АБ «Укргазбанк»; с/н №1806/9573/12 від 11 жовтня 2012 року, виданий Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 - 15 352,23 грн та 107,30 грн судового збору на користь TOB «Сумитеплоенерго».
Державним виконавцем в ході примусового виконання, накладено арешт та передано на реалізацію транспортний засіб RENAULT Master 2.8 TDI НОМЕР_1 , власника - боржника ОСОБА_1 шляхом проведення аукціону через електронні торги.
Відповідно до повідомлення старшого державного виконавця відділу ДВС Івотської А. М. дане рухоме майно не є предметом застави, вільне за правовою природою не має спеціального статусу. Після проведення 3-х торгів вказане майно не реалізоване через відсутність покупців. Державним виконавцем нереалізоване майно у відповідності до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» запропоновано групі стягувачів залишити за собою в рахунок погашення боргу. Жоден із стягувачів (ПАТ АБ «Укргазбанк», ТОВ «Сумитеплоенерго») не виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно.
Постановами від 19 травня 2017 року ВП № 33850039, від 22 травня 2017 року ВП №33840971 винесеними старшим державним виконавцем відділу ДВС Івотською А. М. у відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчі документи, а саме виконавчий лист № 1806/2-522/11 від 02 серпня 2011 року, виконавчий лист №1806/2-525/11 від 21 липня 2011 року стягувачам, оскільки останні відмовилися залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (а. с.10, 14). 
Постановами від 19 травня 2017 року ВП № 33850039, від 22 травня 2017 року ВП №33840971 винесеними старшим державним виконавцем відділу ДВС Івотською А. М. відповідно до статей. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 115 058,65 грн та у розмірі 538 979, 80 грн (а. с. 11, 15). 
Постановою від 10 січня 2013 року ВП №36106939 винесеною старшим державним виконавцем Ластовецькою Р. М. відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 1 545,95 грн (а. с. 80). 
На підставі постанов про повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем відкрито нові виконавчі провадження, а саме від 25 травня 2017 року ВП №54024480, від 30 червня 2017 року ВП №55204580 на виконання постанов про стягнення з боржника виконавчого збору                                    (а. с. 12, 16-17) та від 21 серпня 2017 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.
На підставі повторно пред`явлених виконавчих документів з примусового виконання ТОВ «Сумитеплоенерго» та ПАТ АБ «Укргазбанк» постановами державного виконавця відділу ДВС від 22 травня 2017 року ВП №53996567 та від 11 липня 2017 року ВП №54282426 повторно відкриті виконавчі провадження (а. с. 66, 67).
Постановою від 11 серпня 2017 року ВП №54024480 винесеною старшим державним виконавцем відділу ДВС Івотською А. М. відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» об`єднано виконавчі провадження № 53996567, № 54024480, № 54282426 (а. с. 18). 
Постановою від 13 листопада 2017 року ВП №55204580 винесеною старшим державним виконавцем відділу ДВС Івотською А. М. відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» приєднано виконавче провадження № 55204580 до зведеного виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 545,95 грн (а. с. 13). 
Відповідно до повідомлення старшого державного виконавця відділу ДВС Івотської А. М. в рамках відкритих нових виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 на користь групи стягувачів та виконавчого збору, загальна сума боргу становить 1 821 630,45 грн, проведено виконавчі дії з опису майна боржника повторно.
Постановою державного виконавця відділу ДВС Івотською А. М. від 22 травня 2017 року накладено арешт на майно боржника, а саме на транспортний засіб RENAULT Master в рамках примусового виконання виконавчого листа               №1806/2-525/11.
Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 294879 від 02 листопада 2017 року реалізовано транспортний засіб RENAULT Master 2.8 TDI НОМЕР_1 , власника ОСОБА_1 за ціною 63 965,49 грн (а. с.7-8). 
Відповідно до повідомлення ДВС гроші на рахунок зараховано 14 листопада 2017 року, тобто вже після прийняття постанови про об`єднання повторно відкритих виконавчих проваджень щодо примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості на користь банку у зведене.
У відповіді відділу ДВС від 04 грудня 2017 року на лист ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо вимоги перерахування коштів на рахунок банка отриманих від реалізації автомобіля, повідомлено, що вимоги банка задовольняються у п`яту чергу після задоволення в повному обсязі вимог четвертої черги, а саме сплати платежів до бюджету (а. с. 9).
Таким чином, належний боржнику автомобіль було повторно арештовано та реалізовано на електронних торгах в рамках примусового виконання виконавчого листа №1806/2-525/11 (про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 125 841,01 дол. США, що на день ухвалення рішення становить 1 002 952,85 грн, заборгованість по пені - 145 813,67 грн, судовий збір в сумі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн на користь СОД АБ «Укргазбанк»).
Однак, попередньо, у зв`язку відмовою ПАТ «Укргазбанк» залишити за собою в рахунок погашення заборгованості нереалізоване майно (вказаний вище автомобіль), державним виконавцем було винесено постанови про стягнення виконавчого збору, що був нарахований в рамках примусового виконання виконавчих листів №1806/2-522/11 та №1806/2-525/11 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» кредитної заборгованості, та виділено у окремі виконавчі провадження.
У подальшому, виконавчі провадження з приводу стягнення виконавчого збору та кредитної заборгованості, були об`єднані у зведене виконавче провадження.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою і другою статті 400 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» суди свій висновок мотивували тим, що при винесенні постанов відділом ДВС вимоги законодавства не порушені; на підтвердження наведених фактів на підставі, яких мають бути скасовані постанови, заявник не надав належних доказів; скарга є необґрунтованою.
Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке. 
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Суди встановили, що у відділі ДВС на виконанні перебувало зведене виконавче провадження АСВП 54144412 з примусового виконання виконавчих документів стягувачами по яких є СОД АБ «Укргазбанк» та TOB «Сумитеплоенерго».
У ході примусового виконання, державним виконавцем накладено арешт та передано на реалізацію транспортний засіб RENAULT Master 2.8 TDI НОМЕР_1 , власника - боржника ОСОБА_1 шляхом проведення аукціону через електронні торги.
Після проведення 3-х торгів вказане майно не реалізоване через відсутність покупців.
Відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про стягувачів і пропонує їм вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.
ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Сумитеплоенерго» не виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно.
Постановами старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області від 19 травня 2017 року ВП № 33850039 та від 22 травня 2017 року ВП №33840971, відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчі документи стягувачами у яких є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Сумитеплоенерго», оскільки стягувачі відмовилися залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (а. с.10,14). 
Відповідно до частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Постановами старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області від 19 травня 2017 року ВП № 33850039, від 22 травня 2017 року ВП №33840971, відповідно до вимог статей 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 115 058,65 грн та 538 979,80 грн (а. с.11, 15).
Постановою від 10 січня 2013 року ВП №36106939, відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 1 545,95 грн (а. с.80). 
До переліку виконавчих документів, які виконуються державною виконавчою службою належать також і постанови про стягнення виконавчого збору (пункт 1 частина п`ята статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). 
Таким чином, на підставі постанов про повернення виконавчих документів стягувачам, державним виконавцем відкрито нові виконавчі провадження щодо виконання постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 25 травня 2017 року ВП № 54024480, від 30 червня 2017 року ВП №55204580. 
У подальшому ці постанови об`єднано та приєднано до зведеного виконавчого провадження. 
Заявник повторно пред`явив виконавчі документи до примусового виконання, після чого у рамках відкритих нових виконавчих проваджень з урахуванням і відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів державним виконавцем проведено виконавчі дії з опису майна боржника повторно.
Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 02 листопада 2017 року № 294879 реалізовано транспортний засіб RENAULT Master 2.8TDI НОМЕР_1 , власника ОСОБА_1 за ціною 63 965,49 грн.
Частиною першою статті 45 та частинами першою і другою статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час проведення відділом ДВС розподілу грошових коштів отриманих від реалізації автомобіля) визначено процедуру та механізм розподілу коштів в межах черговості задоволення вимог стягувача. 
Частиною першою статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;  у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми; у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону.
Відповідно до частини першої та другої статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги.
Враховуючи викладене, відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» банку повернуто 800,00 грн авансового внеску на організацію та проведення виконавчих дій та задоволено вимоги четвертої черги щодо погашення заборгованості за платежами до бюджету (виконавчого збору).
Отже, грошові кошти отримані від реалізації майна боржника (автомобіля) розподілені відповідно до вимог статей 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження», постанови державного виконавця відділу ДВС прийняті без порушень указаного Закону, підстави для їх скасування відсутні. 
Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги).
При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального                                     і процесуального права.
За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення.
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 03 вересня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий	                                        В. М. Сімоненко 	
Судді:	                                        А. А. Калараш	
 	С. Ю. Мартєв	
 	Є. В. Петров	
 	С. П. Штелик