08.05.20
33/812/153/20

МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 471/23/20 Головуючий у місцевому судді Скарницька І.Б.
Провадження № 33/812/153/20 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі судді Темнікової В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Братського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за 
адресою: 
АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік,- 
В С Т А Н О В И В: 
Постановою судді Братського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.
He погоджуючись з зазначеною постановою, ОСОБА_1 через свого захисника Петренко О.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Розгляд апеляційної скарги захисника Петренко О.В. було призначено на 08 травня 2020 року о 10:00 год. 
Під час розгляду справи встановлено, що апеляційна скарга особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подана захисником Петренко О.В., підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.
Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення постанова судді у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 винесена 26 березня 2020 року. 
Апеляційна скарга подана захисником ОСОБА_1 - Петренко О.В. 14 квітня 2020 року, тобто після закінчення встановленого ч.2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. 
Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 в тексті апеляційної скарги посилається на те, що він не приймав участі у судовому засіданні 26 березня 2020р., так як в телефонному режимі надіслав телефонограму про перенесення засідання у зв`язку з тим, що в Україні з 12 березня до 03 квітня 2020р. запроваджено карантин, що йому не було повідомлено про винесення рішення у справі місцевим судом, що копію постанови від 26 березня 2020 року він отримав тільки 04 березня 2020 року, він не заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови, так як вважає, що строк на її апеляційне оскарження ним не пропущено.
Крім того, слід зазначити, що апелянт довільно трактує положення ст. 289 КУпАП щодо початку перебігу строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Так, згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення за загальним правилом може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. 
Загальний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) передбачений ст. 279-1 КУпАП.
Даною нормою права передбачено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.
Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).
Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.
У разі якщо відповідальна особа, зазначена у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні.
У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.
Згідно ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
В даному випадку, як убачається з матеріалів справи, як фіксація, так і розгляд адміністративного правопорушення здійснювалися не в порядку, зазначеному в ст. 279-1 КУпАП. Не стосується дане адміністративне правопорушення також порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, які зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
       Згідно ст. 221 КУпАП саме до компетенції районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів (суддів) віднесено розгляд справ  про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП. 
У даній справі розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався судом і за результатами цього розгляду суддею була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Строк оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення визначено ч.2 статті 294 ЦПК України.
За такого, посилання апелянта на те, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді у даній справі слід відраховувати не з дня винесення постанови, а з дня набрання постановою законної сили, є суб`єктивним тлумаченням апелянтом положень ст. 289 КУпАП без урахування положень інших зазначених вище норм права.
   Таким чином, згідно частини 2 статті 294 КУпАП, апеляційна скарга особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підлягає поверненню їй, оскільки подана з пропуском передбаченого законом строку на апеляційне оскарження і апелянт не заявлено клопотання про поновлення цього строку.
Керуючись частиною 2 статті 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Братського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2020 року, подану після закінчення передбаченого частиною 2 статті 294 КУпАП строку і за відсутності клопотання про поновлення цього строку, повернути особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 разом з усіма доданими до неї додатками.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду В.І. Темнікова