Номер провадження: 22-ц/813/236/20 
Номер справи місцевого суду: 508/901/19
Головуючий у першій інстанції Парій І.О.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16.04.2020 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,
при секретарі - Сороколет Ю.С.,
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №508/901/19 за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого в справі №2-98/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції, процентів, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року у складі судді Парій І.О., -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , звернувшись 20 вересня 2019 року до суду з вищевказаною заявою, просив поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-98/2010, виданого 28 травня 2010 року Миколаївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 52249,00 грн. та судових витрат в сумі 571,00 грн. (а.с.1-2).
Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-98/2010, виданого 28 травня 2010 року Миколаївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.
Висновок суду обґрунтовано недоведеністю поважності пропуску строку. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 8 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду про відмову у поновленні пропущеного строку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність ухвали з невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права полягає у пропуску трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання через часткове погашення боржником боргу, домовленість погашати борг добровільно та припинення таких дій з 1 січня 2019 року, наявність непогашеної суми боргу 46001,35 грн. тощо. 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 28 квітня 2010 року в справі №2-98/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції, процентів, відшкодування моральної шкоди, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 52249,00 грн. та судові витрати в сумі 571,00 грн. (а.с.3).
28 травня 2010 року Миколаївським районним судом Одеської області видано виконавчий лист №2-98/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 51249,00 грн. та судових витрат в сумі 571,00 грн. (а.с.4).
Виконавчий лист №2-98/2010, виданий 28 травня 2010 року Миколаївським районним судом Одеської області, неодноразово пред`являвся для примусового виконання, проте судове рішення в повному обсязі не виконано. 
Останній раз Постановою ВП №43229608 від 3 грудня 2015 року заступника начальника відділу державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Рожко О.В. виконавчий лист №2-98/2010, виданий 28 травня 2010 року Миколаївським районним судом Одеської області, повернуто стягувачу ОСОБА_1 з посиланням на те, що у боржника майно, на яке можливо звернути стягнення, відсутнє, за інформацією реєструючих установ за боржником нерухоме та рухоме майно не зареєстровано, рахунки у банківських установах відсутні, сім`я боржника перебуває на обліку як малозабезпечена, отримує допомогу при народженні дитини, боржник не працює тощо (а.с.5). 
       Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання врегульовано статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до положень якої виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років (ч.1); строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (п.1 ч.4); у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення суду строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч.5); стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав документ, або до суду за місцем виконання. 
       Виконавчий документ повернуто ОСОБА_1 постановою ВП №43229608 від 3 грудня 2015 року державного виконавця у зв`язку з неможливістю виконання, відтак, строк пред`явлення виконавчого документа перервався 3 грудня 2015 року та ОСОБА_1 вправі був такий знову пред`явити до виконання протягом трьох років, а саме до 3 грудня 2018 року. ОСОБА_1 вказаний строк пропустив, заяву до суду про поновлення строку подав 20 вересня 2019 року. Заява не містить посилання на причини, які б підлягали оцінці на поважність.
       Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, та підтвердженими належними доказами.
       Заява не містить обґрунтування непереборними, незалежними від волевиявлення ОСОБА_1 обставинами, які б вказували на істотні перешкоди чи труднощі у поданні виконавчого листа для виконання. 
       Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Саме по собі невиконання судового рішення не є підставою для поновлення пропущеного строку. 
       Підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Миколаївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2009 року про відмову у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого в справі №2-98/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції, процентів, відшкодування моральної шкоди – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Повний текст постанови складено 16 квітня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков