КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа   № 756/16118/17                                                              Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3536/2020            Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
02 березня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
                                    Головуючого                                           Волошиної В.М.
                                   Суддів                                      Слюсар Т.А., Мостової Г.І.
                                   Секретаря судового засідання               Маличівській Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору удаваним.
 
Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги,  колегія суддів, - 
 
в с т а н о в и л а:
 
 У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року удаваним, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», укладено кредитний договір              № 012-2008-2853 (на придбання майна), за умовами якого банк зобов`язувався надати на споживчі потреби кредит у розмірі - 167 690,00 швейцарських франків, строком погашення по 01 квітня 2038 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних. Умовами пункту 1.5 кредитного договору встановлено, що погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником у валюті кредиту. Згідно виписки за особовим рахунком № НОМЕР_1 від 06 жовтня 2008 року на поточний рахунок № НОМЕР_2 зараховані кошти в сумі 167 690,00 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає суму 721 628,93 грн., з відображенням в бухгалтерських регістрах банку АТ «Універсал Банк» про здійснену операцію переказу коштів на міжбанківський валютний рахунок України за курсом 5,23 грн. за швейцарський франк. Однак, згідно інформації, наданої Національним банком України, в листі від 31 жовтня 2014 року № 19-008/63486, в системі підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку Національного банку України інформація щодо зареєстрованих операцій з купівлі або продажу безготівково швейцарського франка банками України на міжбанківському валютному ринку України за 06 жовтня 2008 року відсутня, а отже, на думку позивачки, жодних операцій з валютними цінностями -  швейцарськими франками в цей день, 06 жовтня 2008 року, банком АТ «Універсал Банк» не проводилось і не могло бути здійснено, у зв`язку з відсутністю у банка дозвільних документів, що передбачені Декретом Кабінету Міністрів «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» № 15-93 від 19 лютого 1993 року. Відповідно банк усвідомлював, що видача позичальнику ОСОБА_1 в кредит готівкової іноземної валюти носить формальний характер та виступає не як засіб платежу, а як еквівалент національної валюти України. Видача банком АТ «Універсал Банк» та отримання позичальником кредитних коштів готівкою у гривнях в сумі                760 777 грн. 20 коп.  підтверджується заявою на видачу готівки від 06 жовтня 2008 року. 
Також зазначала, що спірний кредитний договір порушує права позичальника, як споживача фінансових послуг банку, у зв`язку з суттєвим зростанням курсу гривні до швейцарського франку, що призвело до зростання щомісячних платежів майже в шість разів відносно платежів, які були розраховані на момент підписання кредитного договору.
Посилаючись на те, що вчинений кредитний договір № 012-2008-2853 від                    06 жовтня 2008 року укладено з метою приховання іншого правочину, який сторони вчинили в дійсності, а саме договір кредитування в національній валюту України, просила суд на підставі статті 235 ЦК України визнати кредитний договір                             № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» удаваним правочином, із застосування наслідків удаваного правочину та визнати кредитний договір № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року таким, що укладений в національній валюті України - гривні на суму 760 777 грн. 20 коп. на умовах, визначених в договорі.
 
 Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року в позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору удаваним відмовлено.
 
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції,  позивачка подала апеляційну скаргу.
 
В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; з порушенням норм матеріального та процесуального права.
 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що висновки суду першої інстанції про те, що позичальником ОСОБА_1 отримано суму грошових коштів у розмірі - 167 690,00 швейцарських франків та в силу частини 4 статті 82 ЦПК України  не підлягають доказуванню, зроблені без належної оцінки обставин, яким обгрунтовувалися вимоги позовної заяви. Так, судом першої інстанції не враховано, що фактично кредитні кошти отримані позивачем готівкою через касу банку в гривні в сумі 760 777,20 гривень з поточного рахунку № НОМЕР_3 , що підтверджується заявою на видачу готівки №012В501082800007 від 06 жовтня 2008 року. Отримані кредитні кошти в гривні використані позивачем за цільовим призначенням, а саме для здійснення розрахунку за договором купівлі-продажу квартири, укладеного 06 жовтня 2008 року, та яка передана в іпотеку відповідачу згідно договору іпотеки від 06.10.2008. Не надано оцінки тій обставині, що умовами кредитного договору № 012-2008-2853 не передбачена можливість отримання відповідачем кредиту в іншій валюті, зокрема, шляхом проведення конвертації. Наведені обставини свідчать про те, що фактичне волевиявлення сторін було направлене на надання банком та отримання позичальником ОСОБА_1 кредитних коштів у гривнях, як єдиного законного платіжного засобу на території України, а підписанням оспорюваного кредитного договору у швейцарських франках, сторони приховали кредитний договір у гривні, який насправді вчинили.
До того ж, під час розгляду справи банком не надано достовірних доказів виконання зобов`язань за кредитним договором в швейцарських франках, а суд першої інстанції не встановив та не з`ясував чи мав банк реальну можливість зарахувати на поточний рахунок позивача та видати через касу банку кредитні кошти саме в швейцарських франках.
  
У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що вимоги позивача щодо укладення кредитного договору в національній валюті України, спростовуються анкетою-заявою позичальника на кредит від 11 вересня 2008 року, заявою - підтвердження про відкриття поточного рахунку, меморіальним ордером                № 0122900CHF003665/51827 від 06 жовтня 2008 року, випискою з особового рахунку позивача, сплатою відповідачем платежів у швейцарських франках щодо повернення банку кредиту та сплати процентів за його користування. До того ж, обставини укладення кредитного договору, на умовах, визначених у ньому, у тому числі, з визначенням грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті - швейцарських франків, були предметом перевірки в іншій справі № 361/7446/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів фінансових послуг шляхом спонукання до внесення змін до правочину, також про зобов`язання провести перерахунок сплачених платежів. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019 року у справі № 361/7446/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Оскільки обставини в частині отримання позичальником суми грошових коштів у розмірі - 167 690,00 швейцарських франків були встановлені у справі № 361/7446/17, тому правомірно покладені Оболонським районним судом міста Києва в основу висновків судового рішення при розгляді справи №756/16118/17 як такі, що в силу частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідач вважає, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 звернулася до вільно обраного нею банку - ПАТ «Універсал Банк» з метою отримання кредитних коштів, власноруч заповнила анкету - заяву на отримання кредиту, де зазначила суму та валюту кредиту у швейцарських франках, а тому даний правочин не може бути визнаний удаваним, адже, воля позичальника (позивача у справі) була спрямована на отримання кредиту у франках.
 
Учасники в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
 
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних  підстав.
 
З матеріалів справи вбачається, що у 2008 році позивачка ОСОБА_1 звернулась до Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», з метою отримання банківських послуг на умовах кредитування для придбання нерухомості на вторинному ринку. 
 
У письмовій формі ознайомлена банком з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с. 119-123 том 1). 
 
06 жовтня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є             ПАТ «Універсал Банк», і позивачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір               № 012-2008-2853 (на придбання майна), за умовами якого банк надає позичальникові кредит у розмірі 167 690,00 швейцарський франків, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути банку в строк до 01 квітня 2038 року суму отриманого кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме: трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-19 том 1).
 
Сторони кредитного договору визначили, що погашення платежів за кредитом здійснюється позичальником у валюті кредиту - пункт 1.5 умов договору.
 
У пункті 9.5. оспорюваного кредитного договору зазначено, що позичальник, уклавши цей договір, підтверджує, що розуміє наслідки настання валютних ризиків за кредитом в іноземній валюті, та їй повідомлена інформація щодо методики визначення курсів і комісій, пов`язаних з конвертацією валюти; до укладення цього договору Позичальник у письмовій формі ознайомлена Банком з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, а саме: з умовами кредитування, зокрема, щодо можливої суми кредиту; строку, на який кредит може бути одержаний; мети, для якої кредит може бути використаний; форми та видів його забезпечення; необхідності здійснення оцінки майна, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; наявних форм кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобов`язаннями Позичальника; типу процентної ставки (фіксованої, плаваючої тощо); переваг та недоліків пропонованих схем кредитування; орієнтовною сукупною вартістю кредиту з урахуванням процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів, тощо); варіантів погашення кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги; можливості та умов дострокового повернення кредиту, тощо.
 
Видача банком суми позики  шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 167 690,00 швейцарських франків з кредитного рахунку на поточний (особовий) рахунок №  НОМЕР_4 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 у ВАТ «Універсал Банк», підтверджується меморіальним ордером № 0122900CHF003665/51827 від                 06 жовтня 2008 року (а.с. 81 том 1). Відкриття клієнту ОСОБА_1 поточного рахунку № НОМЕР_4 засвідчується умовами договору № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року (а.с. 10-19 том 1).
 
Учасниками справи визнані та випискою з особового рахунку №  НОМЕР_4 підтверджуються обставини щодо оформлення позичальником ОСОБА_1 доручення банку у вигляді заявки № 1 від 06 жовтня 2008 року  на продаж іноземної валюти у розмірі 167 690,00 швейцарських франків по курсу 5,2300 грн., з отриманням позичальником вирученої від продажу суми гривень у розмірі  760 777 грн. 20 коп., що підтверджується заявою про видачу готівки № 012В501082800007 від 06 жовтня 2008 року (а.с. 43, 65-80 том 1).
 
Грошові кошти використані позичальником за призначенням, придбано нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 за ціною продажу 725 000, 00 грн., про що свідчить нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2008 року, укладений між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_1 ( а.с. 37, 38, 39 том 1).
 
За клопотанням відповідача судом першої інстанції до матеріалів справи долучено судове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019 року (справа № 361/7446/17), що набрало законної сили, яким вирішено спір за пред`явленим позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про зобов`язання публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» частково змінити кредитний договір № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року, зокрема внести зміни у пункт 1.1 кредитного договору № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року, визнавши валютою кредиту - гривні, суму кредиту - 760 777 грн. 20 коп. та пункт 2.4 кредитного договору, визнавши порядок погашення кредиту за класичною схемою; зобов`язати ПАТ «Універсал Банк» внести в додаткові угоди від    21 квітня 2009 року, 15 квітня 2010 року, 28 квітня 2010 року,15 жовтня 2011 року,           18 квітня 2013 року до кредитного договору, визначивши валютою кредиту - гривні, суму кредиту - 760 777 грн. 20 коп., схема погашення - класична; про зобов`язання ПАТ «Універсал Банк»,  здійснити перерахунок сплачених платежів за період з дати укладення договору по дату ухвалення рішення суду за класичною схемою погашення у гривнях (а.с. 221-228, 229-239 том 1).
 
Вирішуючи спір у справі, що переглядається, суд першої інстанції виходив із того, що кредитним договорам обумовлена обставина, що грошові кошти надано в іноземній валюті - швейцарських франків, тому відсутні підстави вважати, що кредитний договір № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року є удаваним і сторони мали на меті приховування іншого правочину.
 
Перевіряючи законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, так і в межах вимог, заявлених ОСОБА_1 у суді першої інстанції, судова колегія виходить з такого.
 
Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.
 
Ознакою удаваного правочинів є те,  що розбіжність між  волею  та  її  зовнішнім  виявом стає наслідком навмисних дій його учасників.
 
Отже, за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально  оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.
 
У постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року (справа                 № 6-1026цс16) зроблено висновок, що позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: факт укладання правочину, що за його думкою є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети ніж приховати інший правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.
 
Наведені у судовому рішенні дані про встановлені  судом  першої інстанції обставини,  що  мають значення для справи,  їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини свідчать про те, що оспорюваний кредитний договір № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, з урахуванням волевиявлення сторін зобов`язання, вказаний правочин вчинений у формі, встановленій законом, спрямований на настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним.
 
 На підставі встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кредитний договір № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року укладено в іноземній валюті за згодою позичальника ОСОБА_1 , а зростання курсу швейцарського франку - валюти кредиту, за загальним правилом, саме по собі не є підставою для визнання кредитного договору удаваним, оскільки у позичальника   існувала можливість передбачити в момент укладення договору зміну курсу гривні по відношенню до швейцарського франку.
 
Так, відповідно до Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 496, визначено, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до швейцарського франку, установлюється щодня. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату. 
 
Отже, питання незмінності курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплено.
 
Таким чином, укладаючи спірний договір про надання кредиту в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.
 
Виходячи зі змісту статей  1046, 1054 ЦК України відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику.  
 
У підписаному кредитному договорі позивачка ОСОБА_1 підтвердила, що при отриманні коштів в іноземній валюті вона усвідомлює можливість зростання/коливання курсових різниць валюти кредиту - пункт 9.5.
 
Врахувавши умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що укладаючи кредитний договір № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року в іноземній валюті та беручи на себе певні зобов`язання, сторони  чітко усвідомлювали, що курс національної валюти відносно швейцарського франку не є незмінним, та існує підвищений валютний ризик за таким кредитом.  
 
Обставини, наведені позивачкою в обґрунтування позовних вимог, в частині отримання нею кредитних коштів готівкою у гривнях в сумі 760 777 грн. 20 коп. були предметом перевірки судом в іншій цивільній справі № 361/7446/17 за поданим позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживача фінансових послуг шляхом спонукання до внесення змін до правочину, а також про зобов`язання провести перерахунок сплачених платежів (а.с. 221-228, 229-239 том 1).
 
Так, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну умов кредитного договору № 012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року щодо валюти кредиту з швейцарських франків на гривню за недоведеністю, Броварський міськрайонний суд у рішенні від 30 травня 2019 року ( справа № 361/7446/17) встановлено, що сторонами кредитного договору погоджено видача кредиту у розмірі 167 690,00 швейцарських франків на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_4 . Випискою по особовому рахунку № НОМЕР_4 підтверджується, що 06 жовтня 2008 року ПАТ «Універсал Банк» з рахунку № НОМЕР_5   зараховано на рахунок                                № НОМЕР_4 , що відкритий на ім`я позичальника ОСОБА_1 , грошові кошти 167 690,00 швейцарських франків, за призначенням продаж на МВРУ (міжбанківському валютному ринку України) згідно заявки № 1 від 06 жовтня 2008 року по курсу 5,2300. Відповідно до меморіального ордеру № 0122900CHF003665/51827 від 06 жовтня 2008 року, що є розрахунковим документом для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правових актів Національного банку України, на рахунок ОСОБА_1 зараховано кошти у розмірі 167 690,00 швейцарських франків (756), що в еквіваленті становило 721 628 грн. 93 коп. (980).
06 жовтня 2008 року позичальник ОСОБА_1 оформила заяву на продаж іноземної валюти у розмірі - 167 690,00 швейцарських франків, з отриманням позичальником вирученої від продажу суму гривень у розмірі  760 777 грн. 20 коп., що підтверджується заявою про видачу готівки від 06 жовтня 2008 року. 
Відхиляючи доводи позивача ОСОБА_1 про те, що згідно інформації, наданої Національним банком України, в листі від 31 жовтня 2014 року                           № 19-008/63486, в системі підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку Національного банку України інформація щодо зареєстрованих операцій з купівлі або продажу безготівково швейцарського франка банками України на міжбанківському валютному ринку України за 06 жовтня 2008 року відсутня, і така операція не могла бути здійснена кредитором АТ «Універсал Банк», у зв`язку з відсутністю у банка дозвільних документів, Броварський міськрайонний суд Київської області у судовому рішенні зазначив, що відповідно до Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 10 серпня 2005 року № 281 (далі Положення), передбачено, що операції на міжбанківському валютному ринку України можуть здійснюватися шляхом продажу уповноваженим банком іншому суб`єкту ринку або НБУ, а також між уповноваженим суб`єктом і його клієнтом у межах власної відкритої валютної пропозиції, які не проводяться через НБУ, оскільки не потребують торгівлі між суб`єктами ринку. При цьому, відповідно до статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних банківських ліцензій Національного банку України. Судом встановлено, що 07 грудня 2007 року Національним банком України видано ВАТ «Універсал Банк»  банківську ліцензію, зареєстровану Національним банком України 20 січня 1994 року за номером 226 на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». 07 грудня 2007 року ВАТ «Універсал Банк» видано дозвіл на здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно із додатком до цього дозволу. Згідно із додатком до дозволу № 92-1 від 07 грудня 2007 року ВАТ «Універсал Банк» мало право на операції з валютними цінностями.
 
Обставини, що встановлені рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019 року (справа № 361/7446/17), що набрало законної сили, у якій брали участь ті самі особи, що і у справі, яка переглядається, в силу частини 4 статті 82 ЦПК України є преюдиційними обставинами та не потребують доказуванню при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, а тому правомірно покладені в основу висновків судом першої інстанції при ухваленні рішення у справі, яка переглядається. 

Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами та обставин, встановлених рішенням суду у цивільній справі № 361/7446/17, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати спірний кредитний договір № 012-2008-2853 від                  06 жовтня 2008 року удаваним.
 
Доводи апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 про те, що фактично отримані кредитні кошти у розмірі 760 777,20 гривень становлять ціну спірного кредитного договору спростовуються сукупністю досліджених при розгляді справи доказів та їх юридичної оцінки. Встановлені судом першої інстанції на їх підставі обставини справи вказують на те, що проведена банком ВАТ «Універсал Банк» (кредитором у зобов`язанні) операція з продажу іноземної валюти, що належить клієнту, за його дорученням, не змінює природу грошового зобов`язання оспорюваного  кредитного договору як такого, що визначене в іноземній валюті.
 
 Інші доводи апеляційної скарги позивачки, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування судового рішень.
 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

 Головуючий                                                                      
 
Судді: