ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 травня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2504/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: суддів  секретар судового засідання  Представники сторін: Від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця»	Богатиря К.В. Бєляновського В.В., Лавриненко Л.В.   Арустамян К.А.       начальник відділу судових спорів юридичної служби Чібічьян  О.Р., довіреність   № б/н,   дата видачі: 25.10.19	
розглянувши  апеляційну скаргу 	 Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця»	
на рішення господарського суду	 Одеської області 	
від	24.10.2019 (суддя суду першої інстанції – Гут С.Ф.; час і місце постановлення рішення – 24.10.2019, пр. Шевченка, 29, м. Одеса, 65119, Господарський суд Одеської області, зал судового засідання № 13)	
у справі за позовом  до відповідача  про	№ 916/2504/19 Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» стягнення 186  261,41грн.,	
 	 	
 	       ВСТАНОВИВ:	

27.08.2019 року позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №2561/19) до відповідача – Акціонерного товариства «Українська залізниця»   в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про стягнення   186  261,41 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.10.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» до відповідача   Акціонерного товариства «Українська залізниця»   в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про стягнення   186  261,41грн. – задоволено; стягнуто з  Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Одеська залізниця»   (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ідентифікаційний код 40081200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН»   (54002, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск,1, ідентифікаційний код 14291113) штраф за несвоєчасну доставку вантажу   у розмірі 186 261 /сто вісімдесят шість тисяч двісті шістдесят одна / грн. 41 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 793/ дві тисячі сімсот дев`яносто три / грн. 93 коп.
Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (замовник) укладено договір про надання послуг № 09829/ЦТЛ-2018. 
Суд першої інстанції встановив, що Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» прострочило строки доставки вантажу та здійснив розрахунок штрафу за таке прострочення на загальну суму плати за перевезення.
Окрім того, суд першої інстанції не приймав до уваги посилання відповідача на те, що  штраф за прострочення термінів доставки вантажу відповідачем нарахований позивачем не лише на провізну плату, розмір якої визначається у п.31 залізничної накладної, а і на додаткові платежі і збори, оскільки позивачем надано до суду постанову Верховного суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 27.02.2019 у справі №910/9765/18, в якій доводи ПАТ «Українська залізниця» у касаційній скарзі про неправомірність здійсненого позивачем розрахунку штрафу, оскільки ч. 2 ст. 908 ЦК України, ч. ч. 1, 2, 5 ст. 307, ст. 313 ГК України, ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт», ст. ст. 6, 116 Статуту залізниць України, п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 розмежовують поняття «провізна плата», яка є державнорегульованим тарифом за послуги з перевезення вантажів та «інші платежі», які справляються за надання інших, пов`язаних з перевезенням послуг, не взято до уваги та визначено, що розрахунок штрафу було перевірено судами та встановлено, що він відповідає, зокрема, ст. 116 Статуту залізниць України, п. 3.2 договору № 09829/ЦТЛ-2018, який укладений між позивачем та відповідачем.

15.11.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2019, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області по справі № 916/2504/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» у стягненні з АТ «Укрзалізниця» штрафних санкцій за несвоєчасність доставки вантажів у сумі 107  270,00грн.
Апелянт зазначає, що не погоджується з винесеним 24.10.2019 господарським судом Одеської області рішенням про стягнення з АТ «Укрзалізниця» штрафу у сумі 186 261,41 грн., вважає його незаконним, необґрунтованим, прийнятим з суттєвим порушенням матеріального права при неповному з`ясуванні обставин та таким, що підлягає скасуванню.
Апелянт вказав,  що у відзиві на позов від 17.09.2019 та запереченнях від 04.10.2019 вказував на необґрунтовано завищені позивачем суми провізної плати, що є похідною завищення сум штрафів за прострочення термінів доставки, наполягав на зменшенні штрафу та надав свій розрахунок. 
Однак, судом першої інстанції при винесенні рішення по справі з незрозумілих причин на думку апелянта не були прийняті до уваги заперечення відповідача на позовні вимоги позивача, що стало наслідком ухвалення необґрунтованого рішення.
Окрім того, як вказує апелянт, суд першої інстанції в своєму рішенні від 24.10.2019 належним чином не надав оцінку доказам та поясненням АТ «Укрзалізниця», повністю і всебічно не розібрався у спірній ситуації.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення господарського суду Одеської області від 24.10.2019 у справі № 916/2504/19; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 06.12.2019; роз`яснено учасникам справи про їх право до 06.12.2019 подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, а також надати заперечення на заяви та клопотання інших осіб із доказами направлення копій таких заяв або заперечень іншим учасникам справи.
03.12.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» на апеляційну скаргу.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що вважає рішення суду першої інстанції по даній справі таким, що ухвалено у повній відповідності до вимог закону та фактичних обставин справи, а доводи апеляційної скарги - безпідставними. У зв`язку з чим, просить в задоволенні апеляційної скарги Відповідача відмовити, а рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2019 по справі №916/2504/19 - залишити без змін.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 призначено справу № 916/2504/19 до розгляду на 20 січня 2020 року о 12:00 год.
10.01.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про зупинення провадження у справі 916/2504/19 до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду справи № 910/1524/19 у подібних правовідносинах.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 апеляційне провадження у справі № 916/2504/19 зупинено до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/1524/19; зобов`язано Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» повідомити Південно-західний апеляційний господарський суд про результати розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/1524/19.
02.03.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» про поновлення провадження по справі, оскільки Верховний Суд своєю постановою від 21.02.2020 надав відповідні висновки по спірним правовідносинам і, таким чином, зникла підстава, що зумовила зупинення провадження у даній справі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2019 по справі № 916/2504/19; призначено апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2019 по справі № 916/2504/19 до розгляду у судовому засіданні у розумний строк на підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод – 24.03.2020 о 12:00 год.; повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі № 915/687/18 призначене на 24.03.2020 о 12:00 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду (м. Одеса, пр-т Шевченка, 29), зал судових засідань № 7, 3-й поверх.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2020 повідомлено учасників справи №916/2504/19, що розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2019, призначений на 24.03.2020 о 12:00 год., не відбудеться.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2020 призначено апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2019 по справі № 916/2504/19 до розгляду у судовому засіданні у розумний строк на підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод – 26.05.2020 о 15:00 год.; повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі № 916/2504/19 призначене на 26.05.2020 о 15:00 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду (м. Одеса, пр-т Шевченка, 29), зал судових засідань № 7, 3-й поверх; явка представників учасників справи визнавалася не обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

26.05.2020 у судовому засіданні прийняв участь представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» - начальник відділу судових спорів юридичної служби Чібічьян  О.Р. (довіреність   № б/н,   дата видачі: 25.10.19), інші представники сторін в судове засідання не з`явились, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2020 про призначення справи № 916/2504/19 до розгляду на 26 травня 2020 о 15:00 була отримана відповідачем 23.04.2020. 
Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:
Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. 
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 26.05.2020, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2019 по справі № 916/2504/19, до суду не повідомлялося.
Таким чином, на думку колегії суддів в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2019 по справі № 916/2504/19 по суті, не дивлячись на відсутність представника позивача, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника позивча у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (замовник) укладено договір про надання послуг № 09829/ЦТЛ-2018,  предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги.
Відповідно до п. 1.3. Договору, надання послуг за цим Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.
Згідно п. 2.3.7. Договору перевізник зобов`язаний надавати вагони в технічно справному стані для виконання вантажних операцій Замовником.
Відповідно до умов п. 3.2. Договору, розмір плати за перевезення вантажу у вагоні Перевізника (крім транспортерів Перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з: 
- плати за перевезення навантаженого вагону Перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника;
- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону Перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього Договору. 
- плати за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.
Згідно п. 3.2.2. Договору, при замовленні вагону Перевізника для проїзду провідників відправника (одержувача) Замовник сплачує:
- плату за проїзд провідника відправника (одержувача), встановлену Збірником Тарифів на дату відправлення вантажу;
- плату за перевезення порожнього вагону Перевізника з провідниками, яка розраховується за фактичну тарифну відстань за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів,
- плату за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки, відповідно до п. 3.2.1;
- компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону Перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифи з урахуванням коригуючих коефіцієнтів до тарифів Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього Договору.
Згідно з умовами п.4.1. Договору розрахунки за цим Договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Укрзалізниця».
У п.4.13. Договору встановлено, що податкові накладі складаються в електронному вигляді Перевізником за першою подією та реєструються в ЄРПН у порядку, встановленому Податковим кодексом України. У разі коригування сум податкових зобов`язань, а також у разі виправлення помилок, складається розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в електронному вигляді та надається Замовнику для реєстрації в ЄРПН. Зареєстровані податкові накладні/розрахунки коригувань в ЄРПН доступні Замовникам в електронному вигляді.
Згідно п. 12.1. Договору Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018.
На виконання умов договору на підставі залізничної накладної №48801567 вагони залізничні 13.03.2019 відправлено зі станції Сватово Донецької залізниці до станції Миколаїв-Грузовий Одеської залізниці. Граничний строк доставки вантажу у вагонах №№ 95357968, 95798724, 95757134, 95650545, 95645149 за накладною № 48801567 від 13.03.2019 сплинув о 00 год. 00 хв. 19.03.2019. Вантаж прибув 22.03.2019р., про що вантажоодержувача (позивача) було повідомлено 22.03.2019 о 16:27 год., вантаж одержано позивачем 22.03.2019 о 17:24 год., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. По даному випадку позивач не звертався до відповідача з претензіями.
На підставі залізничної накладної №48806830 вагони залізничні 13.03.2019 відправлено зі станції Сватово Донецької залізниці до станції Миколаїв-Грузовий Одеської залізниці. Граничний строк доставки вантажу у вагонах №№ 95796181, 95641601, 95752713, 95541116, 95349114 за накладною № 48806830 від 13.03.2019 сплинув о 00 год. 00 хв. 19.03.2019. Вантаж прибув 22.03.2019, про що вантажоодержувача (позивача) було повідомлено 22.03.2019 о 16:26 год., вантаж одержано позивачем 22.03.2019 о 17:24год., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. По даному випадку позивач не звертався до відповідача з претензіями.
На підставі залізничної накладної №48806848 вагони залізничні 13.03.2019 відправлено зі станції Сватово Донецької залізниці до станції Миколаїв-Грузовий Одеської залізниці. Граничний строк доставки вантажу у вагонах №№ 95447108, 95448403 за накладною № 48806848 від 13.03.2019 сплинув о 00 год. 00 хв. 19.03.2019. Вантаж прибув 22.03.2019, про що вантажоодержувача (позивача) було повідомлено 22.03.2019 о 16:27 год., вантаж одержано позивачем 22.03.2019 о 17:24год., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. По даному випадку позивач не звертався до відповідача з претензіями.
На підставі залізничної накладної №48801559 вагони залізничні 13.03.2019 відправлено зі станції Сватово Донецької залізниці до станції Миколаїв-Грузовий Одеської залізниці. Граничний строк доставки вантажу у вагонах №№ 95367215, 95348603, 95800983 за накладною № 48801559 від 13.03.2019 сплинув о 00 год. 00 хв. 19.03.2019. Вантаж прибув 22.03.2019, про що вантажоодержувача (позивача) було повідомлено 22.03.2019 о 13:46 год., вантаж одержано позивачем 22.03.2019 о 13:55год., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. По даному випадку позивач не звертався до відповідача з претензіями.
На підставі залізничної накладної №48800312 вагони залізничні 13.03.2019 відправлено зі станції Сватово Донецької залізниці до станції Миколаїв-Грузовий Одеської залізниці. Граничний строк доставки вантажу у вагонах №№ 95353215, 95792479, 95799185, 95644167, 95337226, 95617551, 95617775, 95712725 за накладною № 48800312 від 13.03.2019 сплинув о 00 год. 00 хв. 19.03.2019. Вантаж прибув 22.03.2019, про що вантажоодержувача (позивача) було повідомлено 22.03.2019 о 13:46 год., вантаж одержано позивачем 22.03.2019 о 13:55год., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. По даному випадку позивач не звертався до відповідача з претензіями.
На підставі залізничної накладної №48611651 (досильна накладна №43888296 від 06.03.2019) вагони залізничні 01.03.2019 відправлено зі станції Сватово Донецької залізниці до станції Миколаїв-Грузовий Одеської залізниці. Граничний строк доставки вантажу у вагонах №№ 95680542, 95516779, 95353249, 95454856, 95639936, 95683546 за накладною № 48611651 (досильна накладна №43888296 від 06.03.2019) від 01.03.2019 сплинув о 00 год. 00 хв. 07.03.2019 Вантаж прибув 10.03.2019 за досильною накладною, про що вантажоодержувача (позивач) було повідомлено 10.03.2019 о 15:36 год., вантаж одержано позивачем 10.03.2019 о 16:40год., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. По даному випадку позивач не звертався до відповідача з претензіями.
На підставі залізничної накладної №32427940 (досильна накладна №32444622 від 04.03.2019) вагони залізничні 02.03.2019 відправлено зі станції Марьяновка до станції Миколаїв-Грузовий Одеської залізниці. Граничний строк доставки вантажу у вагонах вказаних за накладною № 32427940 (досильна накладна №32444622 від 04.03.2019) від 02.03.2019 сплинув о 00 год. 00 хв. 07.03.2019. Вантаж прибув 10.03.2019 за досильною накладною, про що вантажоодержувача (позивач) було повідомлено 10.03.2019 о 09:15 год., вантаж одержано позивачем 10.03.2019 о 14:07год., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. По даному випадку позивач не звертався до відповідача з претензіями.
На підставі залізничної накладної №42263939 вагони залізничні 05.03.2019 відправлено зі станції Пальмира до станції Миколаїв-Грузовий Одеської залізниці. Граничний строк доставки вантажу у вагонах №№ 58563289, 95695367 за накладною № 42263939 від 05.03.2019 сплинув о 00 год. 00 хв. 10.03.2019. Вантаж прибув 16.03.2019, про що вантажоодержувача (позивача) було повідомлено 16.03.2019р. о 20:40 год., вантаж одержано позивачем 16.03.2019 о 20:59год., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. По даному випадку позивач не звертався до відповідача з претензіями.
На підставі залізничної накладної №34363614 вагони залізничні 26.07.2019 відправлено зі станції Денгофовка до станції Миколаїв-Грузовий Одеської залізниці. Граничний строк доставки вантажу у вагонах №№ 95383642, 95247813, 95392536, 95347944 за накладною № 34363614 від 26.07.2019 сплинув о 00 год. 00 хв. 01.08.2019. Вантаж прибув 03.08.2019, про що вантажоодержувача (позивача) було повідомлено 03.08.2019 о 14:03 год., вантаж одержано позивачем 03.08.2019 о 16:11год., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. По даному випадку позивач не звертався до відповідача з претензіями.

За змістом частини 2 статті 11 ЦК України вбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір перевезення (стаття 908 ЦК України). Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Водночас, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, правилами, що видаються відповідно до них (частина 2 статті 908 ЦК України).
Аналіз приписів частин 1, 2 статті 307 ГК України дозволяє дійти висновку, що правовідносини щодо організації перевезення вантажу, які виникають між суб`єктами господарювання, опосередковуються укладенням договору перевезення вантажу, за яким одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату; договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі, факт укладення такого господарського договору підтверджується складенням перевізного документа відповідно до вимог законодавства.
Положеннями частини 5 статті 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами. Так, частиною 1 статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за затримання терміну доставки вантажів в межах, визначених Статутом залізниць України.
Отже, при здійсненні перевезень вантажів залізничним транспортом на підставі договорів перевезення, укладених із суб`єктами господарювання-замовниками, залізниця, як перевізник, несе відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань в порядку, визначеному Статутом залізниць України, та відповідає перед контрагентами за допущені нею прострочення у доставці вантажів до станції призначення в порядку, визначеному транспортним статутом на залізниці.
Виходячи з приписів частини 1 статті 313 ГК України на залізницю, як перевізника, покладено обов`язок доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений Статутом залізниць, пунктом 41 якого визначено, що терміни доставки вантажів та правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються правилами, виходячи з технічних можливостей залізниці; обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.
Пунктами 1.2., 2.10. Правил обчислення термінів доставки вантажів передбачено, що термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата; вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
Пунктом 37 Правил видачі вантажів визначено, що факт неприбуття вантажу в установлений термін доставки станція (залізниця) зобов`язана засвідчити на пред`явленій одержувачем накладній, оформленій у паперовому вигляді, з проставленням календарного штемпеля станції призначення.
Отже, законодавцем врегульовано терміни доставки вантажів залізницею, виходячи із технічних можливостей залізниці у їх доставці та відстані слідування вантажу від станції відправлення до станції призначення, за яку обчислюється провізна плата.
Прострочення залізниці у доставці вантажу до станції призначення має наслідком застосування до неї відповідальності у вигляді штрафу, що стягується на користь одержувача у розмірі, передбаченому пунктом 116 Статуту залізниць, і розраховується у відсотковому співвідношенні до суми провізної плати, що підлягає сплаті за перевезення простроченого у доставці вантажу з урахуванням кількості діб затримки.
Приписами частини 1 статті 916 ЦК України визначено, що за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Частиною 1 статті 307 ГК України встановлено обов`язок вантажовідправника сплатити перевізнику за перевезення вантажу встановлену плату. Статтею 311 ГК України передбачено, що плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.
За змістом пунктів 2, 3 Розділу I Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (далі - Збірник тарифів), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, вбачається, що тарифи, збори та плати, наведені у цьому Збірнику, застосовуються на всіх лініях залізниць широкої, вузької та європейської колій мережі залізниць України загального користування для всіх суб`єктів господарювання, які беруть участь у процесі організації та здійснення перевезень вантажів залізничним транспортом. Державні регульовані тарифи встановлюються, зокрема, на внутрішні вантажні перевезення, що здійснюються на лініях широкої та європейської колій загальної мережі залізниць України, користування вагонами і контейнерами перевізника, роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в розділі III цього Збірника.
Пунктами 6, 11 Розділу I Збірника тарифів визначено, що тарифи застосовуються при визначенні плати за перевезення вантажів вантажною і великою швидкістю та пасажирськими поїздами за відстань залізницями України у внутрішньому сполученні - від станції відправлення до станції призначення, які відкриті від виконання комерційних операцій згідно з Тарифним керівництвом №4 залізниць України; плата за перевезення визначається згідно з Правилами застосування тарифів, наведеними в Розділі II цього Збірника. Для розрахунку плати за перевезення вантажів потрібно визначити належність вагона - перевізника, власний або орендований, у якому пред`являється до перевезення вантаж або перевезення у порожньому стані, і вибрати тарифну схему; при перевезенні вантажів у вагоні перевізника, крім транспортерів, базова ставка плати визначається як сума інфраструктурної для вагонів перевізника та вагонної складових плати (тарифу), що передбачено підпунктом 1.1.5. пункту 1.1. Розділу II Збірника тарифів. Після встановлення номера тарифної схеми, що відповідає даному виду відправки та перевезенню, необхідно звернутись до таблиць Розділу IV цього Збірника, в яких наведені базові ставки плати за перевезення відповідно до відстані перевезення (підпункт 1.1.11. пункту 1.1. Розділу II Збірника тарифів).
Отже, законодавцем передбачено встановлення державних регульованих тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, що зумовлює визначення плати за перевезення вантажу залізницею із застосуванням тарифних схем, що встановлені Розділом IV «Ставки плати за перевезення» Збірника тарифів на перевезення вантажів.
Пунктом 1.2. Розділу IV Збірника тарифів передбачено, що плата за тарифними схемами визначається залежно від відстані перевезення, а, відтак, є провізною платою, що справляється перевізником за доставку вантажу залізницею до станції призначення.
Пунктом 6 Статуту залізниць визначено, що тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу є системою цінових ставок та правил їх застосування, за якими провадяться розрахунки за перевезення залізницями, тоді як збори - цінові ставки, за якими провадяться розрахунки за виконання підприємствами залізничного транспорту робіт та послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу.
За змістом пункту 3 Розділу I Збірника тарифів вбачається, що поряд з платою за перевезення (провізною платою) державні регульовані тарифи також встановлюються на користування вагонами перевізника та роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в Розділі III цього Збірника. Плата за користування вагонами та збори нараховуються за ставками, які діяли в ті дні, коли надавалися послуги, а додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені тарифами і викликані причинами, що не залежали від перевізника, нараховуються за ставками, що діють на дату виникнення цих витрат (пункт 9 Розділу I Збірника тарифів).
Отже, Статутом залізниць та Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом визначено різновиди платежів, що сплачуються відправником вантажу на користь залізниці за перевезення вантажу до станції призначення, а саме тариф на перевезення вантажу як "провізна плата" за перевезення вантажу у вагонах перевізника, власному чи орендованих вагонах або перевезення вагонів у порожньому стані, що не включає вартості робіт і послуг залізниці, пов`язаних з перевезенням вантажу (суми зборів), а також "інші платежі", які включають збори за виконання робіт та надання послуг залізницею, пов`язаних з перевезенням вантажів (плата за користування вагонами перевізника, плата за проїзд провідників, плата за охорону та супроводження), та додаткові витрати під час перевезення вантажу, не передбачені тарифами та зумовлені причинами, що не залежать від залізниці як перевізника.  
Пунктом 6 Статуту залізниць визначено накладну як основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил оформлення перевізних документів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем; відповідно до пункту 1.2. Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача; накладна є одночасно договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.
Додатком №1 до Правил оформлення перевізних документів визначено форму накладної як перевізного документа на залізниці із розшифруванням даних, що вносяться до її граф; додатком №2 до цих Правил зазначено форму відомості вагонів. Так, до накладної залізницею-перевізником вносяться відомості щодо провізної плати (графа 31), плати за проїзд провідника (графа 32), плати за охорону вантажу залізницею (графа 33), інших платежів, сплачених на станції відправлення (графи 35, 36, 37), а також усього суми платежів, сплачених відправником (графа 34).
Відтак, у графі 34 залізничної накладної відображається загальна сума платежів, сплачених відправником на користь залізниці та зазначених у графах 31-33, 35-37 такого перевізного документа, в тому числі провізної плати, як плати за перевезення, та зборів за роботи і послуги, надані залізницею під час перевезення вантажу.
Законодавцем розмежовано поняття "провізна плата", яка є регульованим державою тарифом за надання залізницею послуг з перевезення вантажів, та "інші платежі", що справляються за надання (виконання) інших, пов`язаних з перевезенням послуг і робіт.

Згідно з ч.1 ст.919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.
Статтею 923 ЦК України встановлено, що у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов`язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами).
Відповідно до п.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію.
Згідно з п.41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.
Відповідно до п.п.1.1,1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах на кожну повну та неповну добу складає 200 км. Термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.
Згідно з п.п.2.1,2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.
Відповідно до п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.
Згідно з п.п.2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
Відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.
З урахуванням вищевикладених норм Статуту залізниць та Правил обчислення термінів доставки вантажу, суд першої інстанції правильно встановив, що прострочення з доставки вантажів:
- за залізничною накладною №48801567 від 13.03.2019 становить 3 доби;
- за залізничною накладною №48806830 від 13.03.2019 становить 3 доби;
- за залізничною накладною №48806848 від 13.03.2019 становить 3 доби;
- за залізничною накладною №48801559 від 13.03.2019 становить 3 доби;
- за залізничною накладною №48800312 від 13.03.2019 становить 3 доби;
- за залізничною накладною №48611651 від 01.03.2019 (досильна накладна №43888296 від 06.03.2019) становить 3 доби; 
- за залізничною накладною №32427940 від 02.03.2019 (досильна накладна №32444622 від 04.03.2019) становить 3 доби;
- за залізничною накладною №42263939 від 05.03.2019 становить 6 діб;
- за залізничною накладною №34363614 від 26.07.2019 становить 2 доби.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що розрахунок штрафу, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір штрафу за порушення відповідачем строків доставки вантажу становить 186 261,41 грн.
Оскільки, приймаючи рішення про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми штрафу, нарахованої на підставі пункту 116 Статуту залізниць, виходячи із розміру вартості перевезення вантажу, визначеної в пункті 3.2. договору №09829/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018 та ототожнюючи її з провізною платою як державно регульованим тарифом на перевезення вантажів залізничним транспортом, місцевий господарський суд в порушення вимог статей 73, 76, 77, 79, 86, 269 ГПК України не дослідив механізм формування ціни перевізника за надання послуг з перевезення вантажу (плата за перевезення), а також цін за виконання робіт і надання послуг, пов`язаних із здійсненням перевезення вантажу залізницею, що охоплюються поняттям «додаткові збори» та не включаються до складу «провізної плати», а, відтак, не враховуються при розрахунку штрафу в розумінні пункту 116 Статуту залізниць.
Судом першої інстанції не враховано, що приписами пункту 116 Статуту залізниць встановлено відповідальність лише за несвоєчасну доставку вантажів, за перевезення яких в залежності від відстані між станцією відправлення та станцією призначення встановлюється провізна плата як тариф за перевезення вантажів, та не передбачено відповідальності у вигляді штрафу за порушення залізницею зобов`язань щодо виконання робіт та надання інших послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, за які залізницею справляються додаткові збори; тому зарахування до провізної плати при обчисленні суми штрафу за прострочення у доставці вантажу вартості інших послуг і робіт залізниці, пов`язаних з доставкою вантажу до пункту призначення, є безпідставним та суперечить правовій природі порушеного залізницею зобов`язання з перевезення.
Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21 лютого 2020 року по справі №910/1524/19. Даною постановою колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від правових позицій Верховного Суду у постановах від 27.02.2019 у справі №910/9765/18, від 09.09.2019 у справі №910/14170/18 та від 12.09.2019 у справі №910/10427/18 щодо обчислення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею, виходячи із загальної суми платежів, сплаченої відправником на користь залізниці та відображеної у графі 34 залізничної накладної, та зауважила на необхідності здійснення розрахунків штрафу в порядку пункту 116 Статуту залізниць України у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничної накладної, залежно від кількості днів прострочення у доставці вантажу.
Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено факт та строки прострочення доставки вантажу, однак було невірно визначено «базу» для обчислення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги посилання апелянта на те, що суми провізної плати, які використовував для розрахунку суд першої інстанції, є завищеними і це призвело до завищення сум штрафів за прострочення термінів доставки.
Спираючись на все вищевикладене, колегія суддів здійснила власний розрахунок штрафів за прострочення термінів доставки.
По накладній № 48801567 провізна плата для 5 вагонів 68 050,00 грн. і 20% штрафу, загальна сума штрафу буде: 68 050,00x0,2 = 13 610,00 грн.
По накладній № 48806830 для 5 вагонів провізна плата 68 050,00 грн. і 20% штрафу, загальна сума штрафу буде: 68 050,00x0,2 = 13 610,00 грн.
По накладній № 48806848 для 2 вагонів провізна плата 27 053,00 грн. і 20% штрафу, загальна сума штрафу буде: 27 053,00x0,2 = 5 410,60 грн.
По накладній № 48801559 для 3 вагонів провізна плата 40 830,00 грн. і 20% штрафу, загальна сума штрафу буде: 40 830,00х0,2 = 8 166,00 грн.
По накладній № 48800312 для 8 вагонів провізна плата 108 546,00 грн. і 20% штрафу, загальна сума штрафу буде: 108 546,00х0,2 = 21 709,20 грн.
По накладній № 48611651 для 1 вагона по досилочной накладній № 43888296, провізна плата 13 610,00 грн. і 20% штрафу, загальна сума штрафу буде: 13 610,00x0,2 = 2  722,00  грн.
По накладній № 32427940 для 1 вагона по досилочной накладній № 32444622, провізна плата 10 099,00 грн. і 20% штрафу, загальна сума штрафу буде: 10 099,00х0,2 = 2  019,80  грн.
По накладній № 42263939 для 2 вагонів провізна плата 16 662,00 грн. і 30% штрафу, загальна сума штрафу буде: 16 662,00х0,3 = 4 998,60 грн.
По накладній № 34363614 для 4 вагонів провізна плата 57 353,00 грн. і 10% штрафу, загальна сума штрафу буде: 57 353,00x0,1 = 5 735,30 грн.
Таким чином, загальна сума штрафу, яка підлягає стягненню, становить 77 981,50 грн., а відмові підлягають позовні вимоги на суму 108  279,91 грн. (186 261,41 грн. – 77  981,50грн. = 108 279,91 грн.)
Однак, апелянт просив відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» у стягненні з АТ «Укрзалізниця» штрафних санкцій за несвоєчасність доставки вантажів у сумі 107 270,00 грн. 
Відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки апеляційного господарського суду:
Стаття 277 ГПК України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку, рішення суду першої інстанції було прийнято при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, дійсним обставинам справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2019 підлягає скасуванню.
Щодо розподілу судових витрат колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом апеляційної інстанції при здійснені перегляду рішення господарського суду першої інстанції рішення скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, а тому витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Що стосується судових витрат за розгляд апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу задоволено повністю, то витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги необхідно покласти на позивача.

Керуючись статтями 269-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2019 по справі 916/2504/19 скасувати.
Прийняти нове рішення:
« 1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» до відповідача  Акціонерного товариства «Українська залізниця»  в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про стягнення 186  261,41 грн. – задовольнити частково.
2.Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ідентифікаційний код 40081200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН»  (54002, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск,1, ідентифікаційний код 14291113) штраф за несвоєчасну доставку вантажу  у розмірі 77  981,50 коп. та витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1 169 грн. 81 коп.
3.Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу на суму 108  279,91 грн.»
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН»  (54002, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 1, ідентифікаційний код 14291113) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ідентифікаційний код 40081200) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 4 190,89 грн.
Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати накази з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документа.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 27.05.2020.

Головуючий                                                                                   К.В. Богатир

Судді:                                                                                              В.В. Бєляновський

                                                                                                         Л.В. Лавриненко