ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року	Львів	Справа № 308/2845/19 пров. № А/857/1792/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю., 
позивача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, - 

суддя (судді) в суді першої інстанції – ОСОБА_2 , 
час ухвалення рішення – 08:15:19, 
місце ухвалення рішення – м. Ужгород, 
дата складання повного тексту рішення – 20.12.2019 року, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 04.03.2019 року № 0732/30500/19. 
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. 
Рішення мотивоване тим, що факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку доставки транспортного засобу до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами. Також позивач не надав доказів наявності підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності за вказане порушення. Також суд відхилив посилання позивача на ту обставину, що з 06.08.2018 року до 08.02.2019 року було здійснено вимушений ремонт двигуна ввезеного ним транспортного засобу, зважаючи на таке. Надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що поломка автомобіля була наслідком аварії або дії обставин непереборної сили ним не надано. Також заява позивача, надіслана на адресу Закарпатської митниці ДФС, не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить зазначених вище відомостей. Зокрема, позивач не надав жодних документів від дорожньо-експлуатаційних служб чи поліції, які б підтверджували факт обставин непереборної сили або аварії до вказаного повідомлення, відтак, на думку суду, воно не може свідчити про виконання обов`язку, передбаченого ст. 192 Митного кодексу України. Крім того, сам по собі факт перебування автомобіля на ремонті не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст. 192 Митного кодексу України не перериває встановлений ч. 1ст. 95 цього Кодексу строк транзитного перевезення автомобіля.
Рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити. 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у відповідача були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваної постанови, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Зокрема, позивач наголошує, що відповідачем не враховано, що ввезений ним в режимі транзиту транспортний засіб не був вивезений за межі митної території України у строк, встановлений ст. 95 Митного кодексу України, у зв`язку із перебуванням на ремонті по причині несправності газорозподільного механізму та кривошипно-шатунного механізму двигуна, що підтверджується довідкою станції технічного обслуговування. Тобто ним порушено встановлений законом строк вивезення автомобіля з причин, що не залежали від його волі, а саме у зв`язку з дією обставин непереборної сили або аварії. При цьому, у визначений законом строк він повідомив митний орган про існування таких обставин. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Як встановив суд, постановою в.о. начальника Закарпатської митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 04.03.2019 року № 0732/30500/19 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність зазначеної постанови, зважаючи на таке. 
Як встановив суд з оскарженої постанови та протоколу про порушення митних правил від 08.02.2019 року № 0732/30500/19, на підставі якого вона була винесена, позивача було притягнуто до відповідальності, зважаючи на таке. 
02.08.2018 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Ужгород» легковий автомобіль марки «PEUGEOT», моделі 406, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Чеська Республіка), в митному режимі «Транзит» і був зобов`язаний вивезти вказаний транспортний засіб в строк до 07.08.2018 року у разі переміщення в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС або до 12.08.2018 року при вивезенні його за межі території України через пункт пропуску іншої митниці. Під час проведення 08.02.2019 року аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних Інспектор та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що станом на 08.02.2019 року зазначений вище автомобіль вивезеним за межі митної території України не значився. В своєму поясненні позивач не заперечив факт не вивезення даного автомобіля за межі території України у встановлені строки, пояснивши, що не зміг цього зробити у зв`язку із поломкою двигуна.
При цьому, на підтвердження факту перебування автомобіля на ремонті ОСОБА_1 надав довідку ФОП ОСОБА_3 від 08.02.2019 року, з якої вбачається, що з 06.08.2018 року до 08.02.2019 року було здійснено вимушений ремонт двигуна транспортного засобу марки «PEUGEOT», моделі 406, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також відповідний акт виконаних робіт від 08.02.2019 року. 
Також 07.08.2018 року позивач звернувся до Закарпатської митниці ДФС із повідомленням про неможливість вивезти автомобіль за межі митної території України у зв`язку із поломкою транспортного засобу та повідомлено про адресу місця перебування автомобіля. 
Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів – тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці – 5 діб). 
Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит – це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. До цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів). 
Частиною 1 ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу. 
Відповідно до п. п. 2 розділу VIII «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 року за № 1996/21981 (далі – Порядок № 657), факт аварії чи дії обставин непереборної сили – це часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем. 
Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. 
Відповідно до ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. 
Проаналізувавши зміст наведених норм законодавства, колегія суддів зазначає, що особа звільняється від відповідальності за ст. 470 Митного кодексу України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події. 
Проте, як правильно вказав суд першої інстанції, така обставина, як ремонт автомобіля внаслідок поломки не може бути прирівняно до аварії або обставин непереборної сили. 
Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 31.10.2018 року у справі № 569/4632/16-а.
Також суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання позивача на ту обставину, що з 06.08.2018 року до 08.02.2019 року було здійснено вимушений ремонт двигуна ввезеного ним транспортного засобу, оскільки надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що поломка автомобіля була наслідком аварії або дії обставин непереборної сили, ним не надано. Не містила таких відомостей і зазначена вище заява позивача від 07.08.2018 року, надіслана на адресу Закарпатської митниці ДФС. 
Крім того, суд першої інстанції правильно врахував те, що відповідно до зазначеної вище довідки ФОП ОСОБА_3 від 08.02.2019 року було здійснено вимушений ремонт автомобіля в період з 06.08.2018 року до 08.02.2019 року, хоча у заяві від 07.08.2018 року позивач повідомив митний орган про адресу місця перебування автомобіля: АДРЕСА_1 область, Ужгородський район, с. Великі Лази , вул АДРЕСА_2 Ринкова 10, тобто станом на 07.08.2018 року автомобіль знаходився за місцем проживання позивача, а не на станції технічного обслуговування, що ставить під сумнів правдивість відомостей, зазначених у вказаній довідці. 
Обґрунтованим також є висновок суду першої інстанції про те, що ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою буксирування чи евакуатора або на автопричепі. 
Також колегія суддів зазначає, що позивач не надав будь-яких пояснень і доказів того, чому ремонт автомобіля здійснювався протягом такого тривалого часу, а саме майже пів року (станом на день складення протоколу про порушення митних правил). 
Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що постанова Закарпатської митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 04.03.2019 року № 0732/30500/19 є правомірно та мотивованою, а тому відсутні підстави для її скасування. 
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2019 року у справі 308/2845/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 06 березня 2020 року

У зв`язку із перебуванням судді Гудима Л.Я. згідно з наказом голови суду від 20.02.2020 року № 78-к/тм у відпустці в період з 28.02.2020 року до 09.03.2020 року, постанова, повний тест якої складено 06.03.2020 року, надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень 10.03.2020 року.