Справа № 130/2301/19
Провадження № 22-ц/801/880/2020
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року	Справа № 130/2301/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:
     судді-доповідача Денишенко Т. О.,
     суддів Рибчинського В. П., Голоти Л. О., 
за участі секретаря судового засідання Куленко О. В., представника особи, яка подала апеляційну скаргу, позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Роя В. Л., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду ци-вільну справу за позовом 
Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до 
ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Крилової Олени Леонідівни на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 грудня 2019 року, ухвалене у приміщенні суду в м. Жмеринка Вінницької області за головування судді Ше-пеля К. А., повний текст якого складений 23 грудня 2019 року, 

В С Т А Н О В И В: 

06 листопада 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват-Банк» ( далі - АТ КБ «ПриватБанк» ) звернулося у Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредит-ної заборгованості у розмірі 42 078,17 гривень, посилаючись на наступні обста-вини. Відповідно до укладеного 06 березня 2008 року договору № б/н відпо-відач отримав кредит у розмірі 5 000,00 гривень у вигляді встановленого кре-дитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування креди-том у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кін-цевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кре-дитного ліміту, тарифів, інших невід`ємних частин договору банк керується підпунктами 3.2, 3.3, 5.3, 5.5 Умов та правил надання банківських послуг, де пе-редбачена, зокрема, згода відповідача на такі зміни за рішенням банку. Клієнт дає право банку у будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кре-дитний ліміт за власним рішенням та ініціативою. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затвердже-ними наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, Тарифами банку, ви-кладеними на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. 
При укладенні договору сторони керувалися частиною першою статті 634 ЦК України, згідно з якою укладений правочин є договором приєднання. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у встановленому Тарифами бан-ку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується підпунктом 5.5 Правил користування платіжною карткою. У випадку невиконання пози-чальником своїх зобов`язань за укладеним договором банк вправі вимагати їх дострокового виконання, повернення усієї суми кредиту. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з ме-тою запобігання виникненню овердрафту. 
У випадку зміни тарифів, інших частин договору банк зобов`язаний інфор-мувати позичальника щодо внесених таких змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, а позичальник згідно підпункту 6.3 Правил ко-ристування платіжною карткою зобов`язаний отримати виписку про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. Неотримання або несвоєчасне отри-мання позичальником виписок про стан рахунків не звільняє його від виконан-ня зобов`язань за укладеним договором. У разі незгоди із змінами Умов та пра-вил надання банківських послуг, Тарифів банку позичальник зобов`язаний на-дати банку письмову заяву про розірвання договору, погасивши при цьому ви-никлу перед банком заборгованість.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківсь-ких послуг виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоря-джатися кредитними коштами на передбачених договором умовах у межах встановленого кредитного ліміту. ОСОБА_1 своєчасно не надавав по-зивачеві кошти для погашення заборгованості за кредитом, порушуючи свої боргові зобов`язання, передбачені умовами договору, що відображено у розра-хунку заборгованості за дійсним правочином. Станом на 31 серпня 2019 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 42 078,17 гривень, з яких: 2 065,77 гривень - заборгованість за кредитом, 32 467,55 гривень - заборгова-ність по процентах за користування кредитними коштами, 5 303,03 гривні - за-боргованість за пенею та комісією, 250,00 гривень - штраф (фіксована частина), 1 991,82 гривня - штраф ( процентна складова ).
Укладений сторонами кредитний договір відповідно до підпункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін правочину не проінформує другу сторону про припинення дії договору, останній автоматично лонгується на той же строк. 
Відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобов`язань, заборгованість перед банком у повному обсязі не погашає, що спонукало банк звернутися в суд з даним позовом. Позивач просив суд стягнути на його ко-ристь з відповідача заборгованість за кредитним договором від 06 березня 2008 року № б/н у розмірі 42 078,17 гривень та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921,00 гривні ( а. с. 2-4 ).
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 грудня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволений частково. З ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 2 065,77 гривень та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 96,05 гривень. У задоволенні позову щодо стягнення заборгованості з процентів за користування кредитом в сумі 32 467,55 гривень, заборгованості за пенею та комісією в сумі 5 303,03 гривні, заборгованості за штрафами у розмірі 2 241,82 гривня - відмовлено ( а. с. 34-36 ). 
Не погоджуючись з ухваленим 23 грудня 2019 року рішенням суду першої інстанції, представник Акціонерного товариства комерційного банку «Приват-Банк» Крилова О. Л. оскаржує його в апеляційному порядку, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у стягненні визначених сум, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову банку. Скаржниця вважає оскаржуване рішення суду в частині відмовлених позовних вимог ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, незаконним, таким, що не узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в останніх судових рішеннях, наведених у скарзі ( а. с. 80-88 ).
Ухвалою апеляційного суду від 19 березня 2020 року представнику АТ КБ «ПриватБанк» Криловій О. Л. поновлений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 грудня 2019 року. Наданою цією ухвалою апеляційного суду можливістю подати у письмовому вигляді відзив на апеляційну скаргу банку відповідач не скористався, хоча копію вказаної ухвали отримав 24 березня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а. с. 97, 101 ). У судове засідання 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився з невідомих причин, будь-яких заяв від нього суду не надходило. Беру-чи до уваги належне, завчасне повідомлення в установленому порядку відпові-дача про місце, день і час розгляду справи, про що свідчить додане до мате-ріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправ-лення та відповідне оголошення, розміщене на сайті судової влади, колегія суд-дів апеляційного суду згідно норм статті 372 ЦПК України ухвалила розгля-нути дану цивільну справу у відсутності боржника ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представника позивача адвоката Роя В. Л., дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність, обґрун-тованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеля-ційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представ-ника позивача підлягає частковому задоволенню.
Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає указа-ним вимогам, у цій частині воно є помилковим, таким, що суперечить фактич-ним обставинам справи, не враховує усіх норм матеріального права, що регу-люють наявні між сторонами у справі правовідносини, тому це рішення підля-гає скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням нового рішення про част-кове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». 
Відповідно до норм статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції пере-глядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє за-конність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що сто-суються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. 
Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами у справі 06 березня 2008 договору № б/н та приєднання ОСОБА_1 до Умов та правил надання банківських послуг, інших стандартних умов договору приєд-нання, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користуван-ня кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за креди-том. Відповідно інформації, викладеної у підписаній ОСОБА_1 заяві від 06 березня 2008 року ( а. с. 14 ), він підтвердив свою згоду про те, що ця за-ява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами ко-ристування платіжною карткою та Тарифами Банку, викладеними на банківсь-кому сайті http://privatbank.ua/ terms/pages/70/, складають між ним і банком кре-дитний договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився і погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які були йому надані для ознайомлення у письмовому вигляді. 
Частково задовольняючи позов АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції, розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без викли-ку сторін за наявними у справі матеріалами ( а. с. 31 ), керуючись нормами ста-тей 509, 525, 526, 549, 551, 610, 611, 625, 634, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК Укра-їни, зазначив, що банком розрахунок процентів здійснений із розміру у 22,80% річних, а не 1,9% щомісячних як визначено у заяві позичальника, за відсутності умов договору щодо відповідальностів у вигляді неустойки. Суд зауважив, що позивачем не надано суду тарифи обслуговування кредитних карт, не доведено, що саме представлені банком у справі Умови та правила надання банківських послуг розумів ОСОБА_1 , підписуючи заяву про оформлення кредит-ки, що саме ці документи на момент отримання позичальником кредитних кош-тів містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредит-ними коштами, щодо сплати неустойки ( пені, штрафів ) та саме у зазначеному у цих документах розмірах і порядку нарахування. Суд не застосував до право-відносин, що мають місце між сторонами у справі, правила частини першої статті 634 ЦК України ( договір приєднання ), оскільки Умови та правила на-дання банківських послуг, розміщені на сайті позивача ( www.privatbank.ua ), неодноразово змінювалися самим банком у період з часу виникнення спірних правовідносин ( 06 березня 2008 року ) до моменту звернення позивачу в суд із цим позовом ( 06 листопада 2019 року ). Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-якій редакції, яка найбільш сприятлива для задоволення по-зову. Посилаючись на висновок Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд першої інстанції дійшов висновку про не-доведеність вимог позову банку окрім самої власне заборгованості за простро-ченим тілом кредиту у грошову вигляді в сумі 2 065,77 гривень. 
Висновок суду про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог бан-ку щодо стягнення у певній частині відсотків та штрафу у процентній складовій є помилковим, суперечним нормам матеріального права, що регулюють таке питання.
Слід окремо наголосити, що суд першої інстанції послався у рішенні на сайт банку www.privatbank.ua у той час, коли у цій конкретній справі мотиви позову грунтуються на складових договору між сторонами у справі, а це Умови та пра-вила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, Тарифи банку, викладених на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Крім цього відсотки у розмірі 1,9% на місцять самі по собі становлять 22,80% річних. Указані обставини свідчать про поверховість, помилковість оскаржуваного рішення суду у певній частині відмовлених позовних вимог. 
Оскаржуючи судове рішення від 23 грудня 2019 року у частині відмовлених позовних вимог, представник АТ КБ «ПриватБанк» Крилова О. Л. наголошує на укладенні сторонами у справі договору приєднання. Нормативне регулювання в Україні правовідносин з використанням спеціальних платіжних засобів - пла-тіжних карт, регулюється, зокрема, Законами України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про банки і банківську діяльність», «Про елек-тронний цифровий підпис», постановою Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням елек-тронних платіжних засобів», іншими законами, нормативно-правовими актами Національного банку України. У постанові НБУ № 705, зокрема, зазначено, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів ма-ють статус первинних документів та можуть бути використані під час урегулю-вання спірних питань. 
На підтвердження використання ОСОБА_1 кредитного карткового рахунку банком надана виписка, яка відповідно до підпункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого поста-новою Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, чинною до 04 липня 2018 року, тобто у період правовідносин між сторонами у справі ( те-пер постанова НБУ від 04 липня 2018 року № 75 ), є регістром аналітичного об-ліку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є під-твердженням виконаних за день операцій і призначається для видачі або відси-лання клієнту. 
В апеляційній скарзі наведені висновки постанов Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 755/2720/16-ц, від 28 березня 2019 року у справі № 428/2873/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 356/1635/16-ц, від 17 квітня 2019 року № 666/388/16-ц, де підкреслено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами; саме по собі посилання на неознайомлення з умовами та правилами надання банківських по-слуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовід-носин; Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умов та правила були чинними під час укладення договору.
Як уже зазначалося, сторони у справі погодили розмір відсоткової ставки у 22,80% річних за користування позичальником кредитними коштами, що за-свідчується підписом ОСОБА_1 у заяві про отримання кредиту від 06 березня 2008 року, тому стягненню з нього на користь банку підлягає певна су-ма. Згідно з розрахунком, наявним в матеріалах справи та не оспорюваним боржником, станом на 01 січня 2013 року заборгованість за нарахованими за ставкою 22,80 процентами становила 1585,86 гривень. Зміна банком процентної ставки не відповідає приписам статті 1056-1 ЦК України, тому стягненню на користь банку за процентами підлягає заборгованість за період з 01 січня 2013 року по 31 серпня 2019 року за ставкою 22,80% річних ( 1,9% місячних ), вихо-дячи з такого розрахунку: 2160,99х22,80%:365х22 ( дні )+2065,77х22,80%:365х8 ( днів )-5,10+2160, 99х22,80%:365х1 ( день )-5,10+2065,77х22,80%:365х4 ( дні )-5,10+2160,99х22, 80%:365х 208 ( днів )-5,10+2065,77х22,80%:365х852 ( дні )-5,10-29,53+2065,77х 22,80%:366х366 ( днів )+2065,77х22,80%:365х973 ( дні )=29,70+10,32-5,10+1,35-5,10+5,16-5,10+280,77-5,10+1099,42-5,10-29,53+471,00+1255,56=3098,25гривень
Загальний розмір заборгованості за процентами з урахуванням здійснених ОСОБА_1 погашень за указаний вище період становить: 1585,86+ 3098, 25=4684,11 гривні.
Про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» ( а. с. 14 ), де зазначені, зокрема, базова процентна ставка, нараховувана на залишок непогашеної заборгованості, права банку у випадку несвоєчасного погашення позичальником заборгованості, ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис у заяві від 06 березня 2008 року. Цим умовам суд першої інстанції не надав належної уваги. Актива-ція відповідачем кредитної картки, користування ним картковим рахунком свід-чать про укладення сторонами у справі кредитного договору. 
Колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги такими, що заслуговують на увагу, є обгрунтованими, достатніми для її задоволення у певній частині. Судом першої інстанції дійсно не дотримано порядку, встановленого для вирі-шення питання, що має місце, допущено однобічність, неповноту судового роз-гляду, порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в оскаржуваній частині; у цій частині виснов-ки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов дого-вору з врахуванням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що при укладенні 06 берез-ня 2008 року договору № б/н сторони у справі керувалися частиною першою статті 634 ЦК України, згідно якої за Законом договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є Умови та пра-вила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, Тарифи Банку, викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, згідно яких обслуговується ОСОБА_1 .
Предметом спору у цій цивільній справі є стягнення банком з відповідача заборгованості за кредитним договором.
Статтею 3 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України визнача-ється право кожної особи на звернення в порядку, встановленому законом, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні роз`яснення з посиланням на статті 55, 124 Конституції України викладені у частині другій постанови Пленуму Верховного Суду Укра-їни від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесу-ального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції». Дії учасни-ків цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю, повагою до інтересів іншої сторо-ни чи сторін договору.
У Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року у справі № 3-рп/2003 наголошувалося, що правосуддя за своєю суттю визнається таким ли-ше за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефектив-не поновлення у правах.
Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та ін-шими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК Укра-їни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або від-сутність обставин ( фактів ), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними дока-зами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати ви-могам належності, допустимості, достовірності, достатності.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення мо-же випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між со-бою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. 
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або ін-ша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а по-зичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, як-що інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного дого-вору.
Згідно з вимогами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися на-лежним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших ак-тів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Части-ною першою статті 599 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання припиня-ється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з положеннями статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язан-ня є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене догово-ром або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються дого-вором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визнача-ється на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути по-зикодавцеві позику ( грошові кошти у такі самій сумі або речі, визначені ро-довими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що вста-новлені договором. 
Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки ( штрафу, пені ), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредито-рові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що об-числюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зо-бов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоє-часного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення вико-нання.
Ураховуючи досягнення погодження між сторонами умов кредитного дого-вору щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, відпові-дальності боржника за порушення строків платежів, колегія суддів апеляційно-го суду дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь банку процентів за користування кредитними коштами та штрафу у процентній складовій у наступному розмірі: 2065,77 гривень заборгованого тіла кредиту, стягнутого судом першої інстанції,+ 4684,11 гривні заборгованих процентів за користування кредитними коштами помножити на 5% = 337,49 гривень.
Зазначені суми заборгованості з процентів за користування кредитними коштами у розмірі 4684,11 гривні та 337,49 гривень штрафу у процентній скла-довій за порушення умов чинного правочину на часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» підлягають безумовному стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача. 
Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати су-дове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рі-шення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення пов-ністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або змі-ни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесу-ального права або неправильне застосування норм матеріального права. Непра-вильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлу-мачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Нормами статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір поклада-ється на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змі-нює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Крилової Олени Леонідівни задоволити частково.
Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 гру-дня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комер-ційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стяг-нення кредитної заборгованості скасувати в частині відмови у задоволенні по-зову щодо стягнення заборгованості з процентів за користування кредитними коштами, штрафу у процентній складовій та розподілу судових витрат. У цій частині позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наро-дження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь Акціонер-ного товариства комерційного банку «ПриватБанк», код ЄДРПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_2 ( для погашення заборгованості та судових витрат ), МФО № 305299, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. № 50, у погашення кредитної заборгованості станом на 31 серпня 2019 року за кредитним догово-ром від 06 березня 2008 року № б/н 4 684,11 гривні ( чотири тисячі шістсот ві-сімдесят чотири гривні 11 коп. ), що складають заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, 337,49 гривень ( триста тридцять сім гри-вень 49 коп.) штрафу у процентній складовій за допущену заборгованість за простроченим тілом кредиту та процентах за користування кредитними кошта-ми, а також 323, 50 гривні ( триста двадцять три гривні 50 коп. ) у відшкоду-вання сплаченого судового збору при зверненні в суд, 485,24 гривень ( чотирис-та вісімдесят п`ять гривень 24 коп. ) у відшкодування судового збору, сплаче-ного на користь держави при поданні апеляційної скарги на рішення суду пер-шої інстанції. 
У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 04 травня 2020 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді                             В. П. Рибчинський

Л. О. Голота