ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

29 травня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 749/1041/19
Головуючий у першій інстанції – Шаповал ОСОБА_1 . О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/670/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді:  Іванової Г.П.,
суддів:                       Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

сторони:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк",
відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” на заочне рішення Щорського районного суду Чернігівської області у складі судді Шаповал З.О. від 19 лютого 2020 року (повний текст рішення складений 19 лютого 2020 року) в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
                                   У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.08.2011 у сумі 14915,90 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2614,66 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з - 11114,77 грн., штрафи: 500 грн (фіксована частина), 686,47 грн (процентна складова), а також судових витрат в розмірі 1921 грн.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.08.2011 ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок порушення ОСОБА_3 зобов`язань за вказаним кредитним договором, станом на 30.09.2019 року виникла заборгованість у сумі 14915,90 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2614,66 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 11114,77 грн, штрафи: 500 грн (фіксована частина), 686,47 грн (процентна складова), яку і просив стягнути позивач. 
Заочним рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” заборгованість за кредитним договором б/н від 01.08.2011 року в сумі 2614  (дві тисячі шістсот чотирнадцять) грн 66 коп., яка складається з заборгованість за тілом кредиту. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” судові витрати, понесені при зверненні до суду - судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 336, 74 грн. 
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" просить скасувати заочне рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2020 року в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" задовольнити, а в іншій частині рішення залишити без змін.
Доводи апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" зводяться до того, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним та необґрунтованим, ухваленим без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального та процесуального права.
АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідачкою ОСОБА_2 разом з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг було також підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", в якій зазначено: базова відсоткова ставка за користування кредитом - 3% в місяць (36% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом; розмір та строк внесення щомісячних платежів; розмір штрафів при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням; розмір комісії за зняття готівки тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті всі істотні умови договору. 
Також АТ КБ “ПриватБанк” вказує, що на підставі підписаної Анкети-Заяви відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 зі строком дії до кінця квітня 2015 року, на яку було встановлено кредитний ліміт 2700 грн. Активація відповідачкою картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Суд необґрунтовано послався на позицію Верховного Суду, висловлену Великою Палатою у постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17, оскільки вона висловлена в іншій конкретній справі за інших правовідносин сторін, коли відповідачем заперечувалися такі умови договору як погоджені між сторонами у належний спосіб, а в підписаних відповідачем документах умови кредитування не містилися. Натомість, у цій справі умови кредитування належним чином погоджені з відповідачем, що підтверджується підписаною ним довідкою. Судом також не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах  від 04 грудня 2019 року по справі №750/6058/17 та від 12 лютого 2020 року  у справі №382/327/18-ц. Оскільки відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, у тому числі щодо сплати процентів та штрафу, суд дійшов передчасних та помилкових висновків про відмову в задоволенні таких вимог. 
15.04.2020 до Чернігівського апеляційного суду представником позивача ОСОБА_4 подано письмові пояснення з клопотанням про прийняття доказів. Представник позивача зазначає, що у суду першої інстанції не було підстав посилатися на правовий висновок, викладений у постанові ВП ВС від 03.07.2019 по справі №342/180/17, оскільки відповідачкою ОСОБА_2 разом з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг було також підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", тобто сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті всі істотні умови договору. 
До пояснень представником позивача ОСОБА_4 додано розрахунок заборгованості, виходячи з письмово погодженого сторонами розміру відсоткової ставки - 3,0% на місяць (36% річних) та з нарахуванням процентів по строк дії картки до 30.04.2015, відповідно до якого станом на 30.04.2015 загальний залишок заборгованості за відсотками складає 3830,39 грн, штраф: фіксована частина - 500 грн, процентна складова – 322,25 грн.
Оскільки ціна позову (оспорювана сума) в цій справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа не належить до переліку тих, які, відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України, не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, тому, згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи.
Позивачу АТ КБ "ПриватБанк" копію ухвали про відкриття провадження у справі вручено 03 квітня 2020 року, відповідачу ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією апеляційної скарги вручено 02 квітня 2020 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи розписками про вручення поштових повідомлень. 
Відповідачка ОСОБА_2 передбаченим ст. 360 ЦПК України правом подачі відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" не скористалася.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 
Відповідно до приписів ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції – зміні, зважаючи на таке.
По справі встановлено, що 01.08.2011 ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ "ПриватБанк" з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до умов якого отримала від Банку кредит у розмірі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У заяві зазначено, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складає між відповідачем та Банком договір про надання банківських послуг (а.с.7).
Одночасно з Анкетою-заявою відповідачкою ОСОБА_2 було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", в якій зазначено: базова відсоткова ставка за користування кредитом – 3,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів; розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо (а.с.104).
21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (АТ КБ "ПриватБанк") .
З наданого Банком розрахунку заборгованості (а.с.5-6) вбачається, що станом 30.09.2019 року виникла заборгованість у сумі 14915,90 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2614,66 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11114,77 грн, штрафи: 500 грн (фіксована частина), 686,47 грн (процентна складова).
Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані від позивача та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, а також з того, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 2614 грн 66 коп.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг при визначенні розміру відсотків, пені, штрафів, не можна вважати домовленістю сторін про їх розмір та порядок сплати, оскільки ці Умови та Правила позичальником не підписані, а матеріали справи не містять підтвердження того, що саме ці умови і правила надання банківських послуг були погоджені з відповідачем при оформленні анкети-заяви, оскільки розмір вказаних платежів сторонами у підписаних ними документах не обумовлено, а надані банком Витяги з тарифів та Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг неодноразово змінювались самим АТ КБ "ПриватБанк". 
Враховуючи, що АТ КБ "ПриватБанк" оскаржує зазначене судове рішення лише в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 відсотків за користування кредитом та штрафу, з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №186/1743/15-ц, де визначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується, колегія суддів не переглядає судове рішення в частині задоволених позовних вимог, тобто в даній справі в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення процентів та штрафів, зважаючи на таке.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України неможливо застосувати до спірних правовідносин, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період – з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
З матеріалів справи вбачається, що одночасно з Анкетою-заявою відповідачкою ОСОБА_2 було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", в якій зазначено: базова відсоткова ставка за користування кредитом – 3,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів; розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів тощо (а.с.104). 
Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті всі істотні умови договору. 
Після укладення договору фактичне користування відповідачем кредитними коштами почалося з 15 серпня 2011 року, що підтверджується випискою про рух коштів по карткових рахунках відповідача, зокрема, по картці № НОМЕР_1 . 
Фактичне користування відповідачем кредитними коштами з використанням отриманої кредитної картки підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_2 . 
Згідно наданого апеляційному суду представником позивача ОСОБА_4 розрахунку заборгованості ОСОБА_2 , проведеного виходячи з письмово погодженого сторонами розміру відсоткової ставки – 3,0% на місяць (36% річних) та з нарахуванням процентів по строку дії картки до 30.04.2015, станом на 30.04.2015 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) складає 2614,66 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками складає 3830,39 грн, штраф: фіксована частина - 500 грн, процентна складова – 322,25 грн, а всього - 7267,30 грн.
Відповідачкою розрахунок заборгованості за кредитним договором не оспорювався, його правильність не спростована, а тому колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність заборгованості за відсотками 3830,39 грн та штрафами: фіксована частина - 500 грн, процентна складова – 322,25 грн.
Висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні відсотків та штрафів у зв`язку з відсутністю доказів досягнення сторонами домовленості про їх розмір та порядок сплати є помилковим, оскільки підписаною ОСОБА_2 . Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" обумовлена відсоткова ставка за кредитом, тобто відповідачка погодилась у письмовому вигляді з умовами кредитування. Укладення між сторонами договору шляхом підписання такої довідки відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність кредитних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості у відповідача перед позивачем. Оскільки відповідачкою не спростовано розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 2614,66 грн,  відсотками у сумі 3830,39 грн. та штрафами в сумі 500 грн (фіксована частина) і  322,25 грн (процентна складова), така заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку.
Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом та штрафів з мотивів недоведеності, хоча розмір процентів та штрафів передбачено Довідкою про умови кредитування, апеляційна скарга АТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафів, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог у цій частині. 
Проте, ураховуючи зміст резолютивної частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції, абзац другий-четвертий резолютивної частини належить викласти в новій редакції: стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.08.2011 у сумі 7267,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2614,66 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3830,39 грн, штрафи: 500 грн (фіксована частина) та 322,25 грн (процентна складова), а також судові витрати в розмірі 935,91 грн. (пропорційно до суми задоволених позовних вимог: стягнуто 7267,30 грн із 14915,90 грн заявлених позовних вимог, що складає 48,72%, а тому зі сплачених 1921 грн судового збору стягненню підлягає 48,72%, тобто 935,91 грн), а в іншій частині це рішення належить залишити без змін.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково - на 37,82% (збільшено суму стягнення на 4652,64 грн із 12301,24 грн вимог апеляційної скарги). Тому, за наслідками апеляційного розгляду з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" належить стягнути витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в сумі 1089,78 грн - пропорційно до суми задоволених вимог апеляційної скарги (37,82% від сплачених при подачі апеляційної скарги 2881,50 грн. судового збору).
Відповідно до Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)” від 30 березня 2020 року № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений статтею 371 ЦПК України, продовжується на строк дії такого карантину.
Керуючись статтями 141, 367, 368, 374 п.2 ч.1, 376п.4 ч.1, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.
Заочне рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2020 року змінити, виклавши абзаци другий-четвертий його резолютивної частини в такій редакції: 
"Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (ЄДРПОУ – 14360570) заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.08.2011 у сумі 7267,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2614,66 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 3830,39 грн, штрафи: 500 грн (фіксована частина) та 322,25 грн (процентна складова), а також судові витрати в розмірі 935,91 грн."
В іншій частині заочне рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2020 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в сумі 1089 грн 78 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів, що обчислюються з дати, наступної після дня закінчення карантину, установленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (з наступними змінами).
Повна постанова складена 29 травня 2020 року.

Головуючий:                                             Судді: