Ухвала
 
20 березня 2020 року
м. Київ
справа № 333/4033/18
провадження № 51-1194 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 , 
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4  ч. 2 зазначеної статті.
У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 
1)       істотне порушення вимог кримінального процесуального закону               (ст. 412 КПК);
2)       неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3)       невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що                     є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 січня 2020 року захисник                 ОСОБА_4 просить скасувати у зв`язку у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Проте подана скарга містить лише формальні посилання на підстави для скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду із перебігом подій                         у провадженні та наведеною власною оцінкою обставин справи, однак у ній                   не наведено переконливих доводівдля скасування оскаржуваних судових рішень та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на підставах, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Натомість, як вбачається зі змісту касаційної скарги, захисник ОСОБА_4 вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно з положеннями статей 433, 438 КПК не  є предметом перевірки суду касаційної інстанції. 
Крім того, порушуючи питання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження, захисник не навів у касаційній скарзі підстав для такого закриття, передбачених у ст. 284 КПК, а також не обґрунтував своїх доводів у цій частині.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху й встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                           ОСОБА_3