ПОСТАНОВА
Іменем України

26 березня 2020 року 
Київ
справа №826/4272/15
адміністративне провадження №К/9901/35155/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №826/4272/15
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Автокразбанк" Костенка Ігоря Івановича про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Автокразбанк" Костенка Ігоря Івановича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2015 року, ухвалену у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Петрика І.Й., суддів: Собківа Я.М., Шурко О.І.,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також відповідач 1, Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» (далі також Уповноважена особа, відповідач 2), в якому, з урахування заяви про зміну позовних вимог від 22 квітня 2015 року, просили:
- визнати протиправними та скасувати накази відповідача 2 від 12 січня 2015 року № 12-01/3 «Про затвердження нікчемних правочинів та трансакцій» повністю та від 19 січня 2015 року № 19-01/3 «Про затвердження нікчемних правочинів та трансакцій» в частині, що стосується ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;
- визнати протиправними дії відповідача 2 щодо списання коштів з рахунків позивачів та зобов`язання повернути позивачам кошти;
- визнати протиправними дії відповідача 2 щодо не включення позивачів до Переліку вкладників ПАТ «Автокразбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не здійснення перевірки в частині не включення позивачів до Переліку вкладників ПАТ «Автокразбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договорами банківського вкладу (депозиту) від 11 березня 2014 року;
- зобов`язати відповідача 2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивачів як вкладників, яким необхідно здійснити виплату коштів за вкладами ПАТ «Автокразбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язання відповідача 1 включити позивачів до Загального реєстру вкладників ПАТ «Автокразбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що у Уповноваженої особи були відсутні правові підстави для визнання договорів банківського вкладу нікчемними, а тому відповідачем 2 в порушення норм чинного законодавства, не включено їх до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Старокиївський банк" за рахунок Фонду, а відповідачем, в свою чергу до Загального реєстру вкладників.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» «Про затвердження нікчемних правочинів та трансакцій» від 12 січня 2015 року № 12-01/З.
Визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» «Про затвердження нікчемних правочинів та трансакцій» від 19 січня 2015 року № 19-01/3 в частині визнання нікчемними правочинів та трансакцій стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Автокразбанк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором банківського вкладу (депозиту) від 11 березня 2014 року № 171398, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за договором банківського вкладу (депозиту) від 11 березня 2014 року № 171411, ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за договором банківського вкладу (депозиту) від 11 березня 2014 року № 171422, ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за договором банківського вкладу (депозиту) від 11 березня 2014 року № 171429, ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за договором банківського вкладу (депозиту) від 11 березня 2014 року № 171441, ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ) за договором банківського вкладу (депозиту) від 11 березня 2014 року № 171436, як вкладників, яким необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Автокразбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судами встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» та позивачами 11.03. 2014 були укладені наступні договори:
- з ОСОБА_11 договір банківського вкладу (депозиту) № 171398, за умовами якого банк зобов`язувався прийняти від Вкладника на депозитний рахунок № НОМЕР_7 грошові кошти в розмірі 107000,00 грн та сплачувати проценти за його користування та договір банківського рахунку №11.03.2014/29506-БР, відповідно до умов якого Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок № НОМЕР_8 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у валюті, визначеній Клієнтом у заяві про відкриття рахунку і надає пов`язані з цим послуги.
- з ОСОБА_12 договір банківського вкладу (депозиту) №171411, за умовами якого Банк зобов`язувався прийняти від Вкладника на депозитний рахунок № НОМЕР_9 грошові кошти в розмірі 190 000,00 грн та зобов`язувався сплачувати проценти за його користування, а також договір банківського рахунку №11.03.2014/29507-БР, відповідно до умов якого Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок № НОМЕР_10 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у валюті, визначеній Клієнтом у заяві про відкриття рахунку і надає пов`язані з цим послуги.
- з   ОСОБА_13 договір банківського вкладу (депозиту) № 171422 за умовами якого Банк зобов`язувався прийняти від Вкладника на депозитний рахунок № НОМЕР_11 грошові кошти в розмірі 190 000,00 грн та зобов`язувався сплачувати проценти за його користування у розмірі 24 процентів річних, а також договір банківського рахунку №11.03.2014/29508-БР, відповідно до умов якого Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок № НОМЕР_12 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у валюті, визначеній Клієнтом у заяві про відкриття рахунку і надає пов`язані з цим послуги.
- з ОСОБА_14 договір банківського вкладу (депозиту) №171429, за умовами якого Банк зобов`язувався прийняти від Вкладника на депозитний рахунок № НОМЕР_13 грошові кошти в розмірі 190 000,00 грн та зобов`язувався сплачувати проценти за його користування у розмірі 24 процентів річних, а також договір банківського рахунку №11.03.2014/29509-БР, відповідно до умов якого Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок № НОМЕР_14 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у валюті, визначеній Клієнтом у заяві про відкриття рахунку і надає пов`язані з цим послуги.
- з   ОСОБА_5 договір банківського вкладу (депозиту) №171441 за умовами якого Банк зобов`язувався прийняти від Вкладника на депозитний рахунок № НОМЕР_15 грошові кошти в розмірі 167 989,00 грн та зобов`язувався сплачувати проценти за його користування у розмірі 24 процентів річних, а також договір банківського рахунку №11.03.2014/29511-БР, відповідно до умов якого Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок № НОМЕР_16 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у валюті, визначеній Клієнтом у заяві про відкриття рахунку і надає пов`язані з цим послуги.
- з   ОСОБА_6 договір банківського вкладу (депозиту) №171436 за умовами якого Банк зобов`язувався прийняти від Вкладника на депозитний рахунок № НОМЕР_17 грошові кошти в розмірі 190 000,00 грн та зобов`язувався сплачувати проценти за його користування у розмірі 24 процентів річних, а також договір банківського рахунку №11.03.2014/29510-БР, відповідно до умов якого Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок № НОМЕР_18 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у валюті, визначеній Клієнтом у заяві про відкриття рахунку і надає пов`язані з цим послуги.
11 березня 2014 року ТОВ «СІНГЛОРІ» та ТОВ «СПЕКТРУМ ГРУП» на рахунки позивачів були перераховані кошти у вказаних вище сумах, як безвідсоткова поворотна фінансова допомога, що підтверджується квитанціями та виписками по особовим рахункам позивачів.
Після спливу строку дії зазначених договорів банківського вкладу, позивач ОСОБА_5 повернув свій вклад та нараховані по ньому відсотки частково, знявши зі свого рахунку в ПАТ «Автокразбанк» 50 000, 00 грн 11.04.2014  та 500,00 грн 13.05.2014. Інші позивачі звернулися до ПАТ «Автокразбанк» з заявами на видачу готівки 13.05.2014, в результаті чого кожен з них того ж дня отримав по 500,00 грн. Дії банку щодо виплати зазначених сум позивачі оцінюють як невиконання ПАТ «Автокразбанк» своїх зобов`язань у повному обсязі.
30 травня 2014 року Постановою Правління НБУ прийнято рішення № 320 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» до категорії неплатоспроможних».
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30 травня 2014 року № 40 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації».
Станом на 17.07.2014 вихідні залишки по особовим рахункам позивачів становили: ОСОБА_7 : 132915, 68 грн; ОСОБА_8 : 193247,95 грн; ОСОБА_9 : 193247,95 грн; ОСОБА_10 : 193247,95 грн; ОСОБА_5 : 120802,76 грн; ОСОБА_6 : 193247,95 грн. 
19 серпня 2014 року та 23 серпня 2014 року позивачі звернулися до Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «Автокразбанк» та Виконавчої дирекції ФГВФО із зверненнями, в яких просили здійснити відшкодування коштів, розміщених на їх рахунках у ПАТ «Автокразбанк».
Постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2014 року №537 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Автокразбанк» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29 серпня 2014 року № 76 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Автокразбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації Банку. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АКБ Банк» строком на 1 рік, тобто з 29 серпня 2014 року по 29 серпня 2015 року, призначено заступника директора департаменту моніторингу діяльності банків Фонду ОСОБА_15. На період тимчасової відсутності ОСОБА_15 виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Автокразбанк» покладено на начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку Ладановського А.О.
За результатами звернень позивачів, відповідач 1 направив на їх адресу листи від 5 вересня 2014 року в яких повідомив про те, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
18 вересня 2014 року позивачами на адреси відповідачів були направлені запити на інформацію, в яких вони просили повідомити про причини не включення їх до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Автокразбанк».
У відповідь на вказані запити, Уповноважена особа направила на адреси позивачів листи від 29 вересня 2014 року, в яких запропонувала звернутись до Фонду гарантування вкладів, оскільки виплати в процесі ліквідації неплатоспроможного банку проводяться саме Фондом.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 8 жовтня 2014 року № 107 «Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Автокразбанк» з 9 жовтня 2014 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Автокразбанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Костенка Ігоря Івановича.
28 жовтня 2014 року, за результатами розгляду листів позивачів, відповідач 1 направив на адреси позивачів листи, в яких зазначив про те, що в наданому Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відсутня інформація про вклади позивачів.
Наказами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» «Про затвердження нікчемних правочинів та трансакцій» від 12 січня 2015 року № 12-01/З та від 19 січня 2015 року №19-01/3 визнано нікчемними всі трансакції та правочини, в тому числі щодо позивачів, на підставі частини другої статті 37 та частин другої, третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Позивачі не погоджуючись із вказаними наказами щодо визнання договорів банківського вкладу нікчемними, діями та бездіяльністю відповідачів щодо не включення їх до переліку вкладників та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, звернулись до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивував своє рішення тим, що позивачі є вкладниками у розумінні чинного законодавства, а кошти на їх рахунку - вкладами, які підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах встановленої законом суми гарантованого відшкодування. 
Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів, Уповноважена особа подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що дії Уповноваженої особи Фонду повністю відповідають положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перевіркою виявлено, що договори, укладені між позивачами та банком, мають ознаки нікчемності правочину на підставі ст. 38 цього Закону, зокрема, такого, що призвело до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, а тому до них правомірно застосовано відповідні наслідки
Відзиви на касаційну скаргу не надходили.
Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).
Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів. 
Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, укладення договорів та зарахування коштів на рахунки позивачів відбулось 11.03.2014 до початку віднесення Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (30.05.2014).
Колегія суддів звертає увагу на безпідставність посилань відповідача на пункти 2 та 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки умовою застосування зазначених пунктів Закону при встановленні нікчемності правочину є мета надання окремим кредиторам переваг, прямо не встановлених для них законодавством, проте одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах 200000 грн прямо встановлена законодавством України.
При цьому обставини перерахування юридичною особою коштів за договором поворотної фінансової допомоги не свідчить про нікчемність укладених договорів та перерахунку коштів, оскільки Уповноваженою особою Фонду не надано належних та допустимих доказів та не доведено, що умови укладеного договору банківського вкладу передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання кредиторам банку переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Умови договору банківського рахунку позивачів є типовими, та з них не вбачається, які саме пільги або переваги отримали (могли би отримати) позивачі.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 826/19355/15.
Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI, в редакції, чинній з 11 липня 2014 року, Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.
Застосовуючи частину третю статті 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини другої статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому колегія суддів зазначає, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 826/1476/15. 
За наведених вище обставин, правильними є висновки судів про те, що позивачі є особами, які набули право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивачів, як вкладників банку до переліку дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних додаткову інформацію щодо позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Автокразбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів осіб.
Щодо задоволених позовних вимог про визнання протиправними та скасування скасовано наказів Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» «Про затвердження нікчемних правочинів та трансакцій» від 12 січня 2015 року № 12-01/З та від 19 січня 2015 року № 19-01/3 в частині, що стосуються визнання нікчемними правочинів та трансакцій щодо позивачів, суд зазначає таке.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.
За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону №4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.
Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів Банку із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.
Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, таке рішення не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб внаслідок його прийняття. Таким чином, права позивачів у цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами цього банку як юридичної особи.
Отже, встановлена правова природа згаданих наказів унеможливлює здійснення судового розгляду щодо їх оскарження, а тому такі позовні вимоги не можуть бути розглянуті у судовому порядку.
Згідно з пункту 1 частини 1 статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтею 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідачем судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог фактично не оскаржуються, а тому, з урахуванням вимог 341 КАС України, не переглядаються.
За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» «Про затвердження нікчемних правочинів та трансакцій» від 12 січня 2015 року № 12-01/З та від 19 січня 2015 року № 19-01/3 в частині визнання нікчемними правочинів та трансакцій стосовно позивачів, із закриттям провадження у справі в цій частині та залишення в решті судових рішень без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Автокразбанк" Костенка Ігоря Івановича - задовольнити частково.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про: визнання протиправним та скасування наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» «Про затвердження нікчемних правочинів та трансакцій» від 12 січня 2015 року № 12-01/З; визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» «Про затвердження нікчемних правочинів та трансакцій» від 19 січня 2015 року № 19-01/3 в частині визнання нікчемними правочинів та трансакцій стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
У цій частині провадження у справі №826/4272/15 закрити.
В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
А.І. Рибачук,
Судді Верховного Суду