Дата документу 21.05.2020 Справа № 334/4839/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 334/4839/19                                  Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю.
Провадження №22-ц/807/1334/20                                                 Суддя-доповідач Подліянова Г.С. 

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
21 травня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді – доповідача:  суддів: 	Подліянової Г.С., Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про визнання бездіяльності Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради протиправною,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про визнання бездіяльності Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради протиправною.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .
05 листопада 2018 року та 14 грудня 2018 року на горищі трапилося залиття, аварія на системі централізованого опалення, внаслідок чого були залиті приміщення будинку, в тому числі належна ОСОБА_2 квартира.
16 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Запоріжремсервіс» ЗМР з заявою про надання Актів від 06 листопада 2018 року та від 10 січня 2019 року про залиття квартири АДРЕСА_1 , з метою ознайомлення та підписання зі сторони ОСОБА_1 у разі відсутності зауважень чи доповнень.
У зв`язку з тим, що КП «Запоріжремсервіс» ЗМР не було направлено на адресу ОСОБА_1 жодних актів, він вважає, що цим порушуються його права на отримання інформації. Крім того, зазначає, що обов`язок по складанню актів законом покладено саме на відповідача.

З урахуванням зазначеного позивач просив суд:
Визнати бездіяльність Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради щодо ненадання (та/або нескладання) «Актів про залиття, аварію, що трапилась на системі централізованого опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання)» згідно додатку 4 до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76, за наслідками залиття квартири АДРЕСА_1 , протиправною.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про визнання бездіяльності Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради протиправною – задоволено.

Визнано бездіяльність Комунального підприємства "Запоріжремсервіс" Запорізької міської ради щодо ненадання (та/або нескладання) «Актів про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання)» згідно додатку 4 до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, за наслідками залиття квартири АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні рішення не в повному обсязі з`ясовано обставини справи та не взято до уваги невідповідність позовної заяви фактичним обставинам справи, внаслідок чого ухвалено незаконне рішння по справі.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2020 року це 210 200 грн. (відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік" з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 грн. (2102 грн. х 100 = 210 200 грн.)), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.
       
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за адресою: АДРЕСА_2 - а 05 листопада 2018 року та 14 грудня 2018 року сталося залиття квартири АДРЕСА_3 , проте після обстеження квартири позивача в порушення Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, як управитель будинку на звернення ОСОБА_1 не надав останньому акт про залиття квартири з метою ознайомлення та підписання його ОСОБА_1 в разі відсутності зауважень чи доповнень, що свідчить про бездіяльність відповідача.
З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного сцудочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою ефентивного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 

Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 

За положеннями статті 81 ЦПК України: ч. 1 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; ч. 5 - докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (в порядку змагальності); ч. 6 - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом установлено, що відповідно до Договору купівлі – продажу №1940 від 04 квітня 1995 року ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 . (а.с.34-39).
Відповідно до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 520 від 01 вересня 2017 року, Комунальне підприємство "Запоріжремсервіс" Запорізької міської ради є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . (а.с.7).

Відповідно до Витягу (Додаток №3 до рішення виконавчого комітету Запорізької місбкої ради від 01 вересня 2017 року №520), до переліку багатоквартирних будинків об`єкту конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків м. Запоріжжя (група будинків) № НОМЕР_1 за якими управителем призначено Комунальне підприємство "Запоріжремсервіс" Запорізької міської ради, належить адреса: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України,60-а. (а.с.8).

06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та Комунальним підприємством «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради було укладено Договір № 559-УБ про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с.9).

Згідно з підпунктами 2, 7, 9, 10 пункту 10 Договору № 559-УБ про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 06.09.2017 року: «Управитель зобов`язаний: надавати послуги відповідно до вимог правил управління будинком, у тому числі надавати необхідну інформацію мешканцям об`єкта, а також власникам (співвласникам) окремого приміщення, які в ньому не проживають; планувати та провадити діяльність з управління об`єктом відповідно до стандартів, нормативів, норм порядків і правил; вести та зберігати документацію, передбачену правилами управління будинком; проводити огляд основних конструктивних елементів будинків і споруд об`єкта, за результатами якого складати відповідні акти та забезпечувати проведення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів згідно з стандартами, нормативами, нормами, порядками, правилами, вимогами щодо строків та регламентами».

Відповідно до Акту прийнятт-передачі об`єкта в управління (з балансу) (Додаток 1 до договору №559-УБ від 06 вересня 2017 року) з управління (балансу) Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради було передано в управління Комунального підприємства "Запоріжремсервіс" Запорізької міської ради, об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 . (а.с.15-18).

05 листопада 2018 року у будинку на горищі (технічному поверсі) трапилось залиття, аварія на системі централізованого опалення, а саме - під час запуску системи централізованого опалення на роз`єднаному трубопроводі системи централізованого опалення, розміщеному на горищі (технічному поверсі) сталося витікання води з системи централізованого опалення, внаслідок чого були залиті приміщення будинку, в тому числі, належна ОСОБА_1 квартира, яка розташована в третьому під`їзді будинку на четвертому поверсі (під горищем (технічним поверхом), де сталося залиття).

Про зазначене залиття було повідомлено КП «Запоріжремсервіс» ЗМР шляхом подання звернення до «Контакт-Центру 15-80».(а.с.91-92).

За наслідками вищевказаного залиття 06 листопада 2018 року комісією у складі представників КП «Запоріжремсервіс» ЗМР, за участю свідків, було проведено обстеження належної ОСОБА_1 квартири, зазначена обставини підтверджується відповідачем в апеляційній скарзі ( а.с. 111-113).

14 грудня 2018 року внаслідок неналежного проведення КП «Запоріжремсервіс» ЗМР робіт з внутрішньобудинковою системою централізованого опалення в горищному приміщенні будинку (технічному поверсі) сталося витікання води з системи централізованого опалення, внаслідок чого знову були залиті приміщення будинку, в тому числі квартира, яка належить ОСОБА_1 

14 грудня 2018 року ОСОБА_1 було направлено на адресу відповідача заяву про залиття, яка була отримана КП «Запоріжремсервіс» 18 грудня 2018 року.(а.с.43-47).

За наслідками зазначеного залиття 10 січня 2019 року комісією у складі представників КП «Запоріжремсервіс» ЗМР, за участю свідків, було проведено обстеження належної ОСОБА_1 квартири.

16 січня 2019 року ОСОБА_1 було надіслано КП «Запоріжремсервіс» ЗМР заяву в якій він просив надіслати по одному примірнику Актів від 06 листопада 2018 року та 10 січня 2019 року про залиття належної йому квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 48-49).

Вказану заяву було отримано КП «Запоріжремсервіс» ЗМР 17 січня 2019 року. (а.с. 50), проте акти про залиття квартири на адресу ОСОБА_1 направлені так і не були.

У відповідності до  п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, у разі аварії чи залиття квартир складається відповідний акт. 

Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом коміісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших  причин.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил:«чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.».
Отже, законодавством чітко визначено, що факт залиття, його причина та обсяг пошкоджень мають фіксуватись у складеному Акті комісійного обстеження приміщення, у якому відбулось залиття. Саме такий Акт і є відповідним (належним, допустимим, достовірним) доказом, який повинен бути врученим мешканцям залитих квартир.

З матеріалів справи вбачається, що 05 листопада 2018 року у будинку на горищі трапилося залиття, аварія на системі централізованого опалення, а саме під час запуску системи цетрального опалення на роз`єднаному трубопроводі системи цетрального опалення, внаслідок чого були залитті приміщення будинку, в тому числі, належної позивачу квартири.

05 листопада 2018 року, ОСОБА_1 , шляхом подання звернення до «Контакт-Центру 15-80», утвореного у складі Комунального підприємства «Цетр управління інформаційними технологіями» згідно рішення Запорізької міської ради № 45 від 30 червня 2016 року, повідомив відповідача про залиття його квартири та необхідності складання акту про залиття.

Зазначену обставину відповідач не заперечує в апеляційній скарзі, та зазначає, що за наслідками обстеження складено акт від 06 листопада 2018 року.

Проте, доказів надання зазначеного акту позивачу, матеріали справи не містять.

14 грудня 2018 року внаслідок неналежного проведення відповідачем робіт з внутрішньобудинковою системою Центрального опалення в горищному приміщенні будинку сталося витікання води з системи Центрального опалення, внаслідок чого знову були залиті приміщення будинку, в тому числі, квартира позивача, про що позивачем 14 грудня 2018 року на адресу відповідача було направлено заяву про залиття, яка була отримана КП «Запоріжремсервіс» 18 грудня 2018 року.(а.с.43-47).

За наслідками зазначеного залиття 10 січня 2019 року комісією у складі представників КП «Запоріжремсервіс» ЗМР, за участю свідків, було проведено обстеження належної ОСОБА_1 квартири.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що акт обстеження квартири АДРЕСА_1 не складався, у зв`язку з тим, що з моменту залиття квартири до дати обстеження пройшло майже календарний місяць.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивач на адресу відповідача направив заяву паро залиття квартири в той же день 14 грудня 2018 року, яка була отримана відповідачем 18 грудня 2018 року.

16 січня 2019 року ОСОБА_1 було надіслано КП «Запоріжремсервіс» ЗМР заяву в якій він просив надіслати по одному примірнику Актів від 06 листопада 2018 року та 10 січня 2019 року про залиття належної йому квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 48-49). Вказану заяву було отримано КП «Запоріжремсервіс» ЗМР 17 січня 2019 року. (а.с. 50), проте акти про залиття квартири на адресу ОСОБА_1 направлені так і не були.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Відповідно до ч.1,2 Закону України «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Згдно зі ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Статтею 18 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.
Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
З урахуванням викладених норм законодавства, а також аналізу позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем в порушення п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005, після обстеження квартири та склаладання акту про залиття належної позивачу квартири, яке мало місце 05 листопада 2019 року, останньому не було вручено акт про залиття квартири. Відповідачем після обстеження квартири не складено акт про залиття квартири позивача, яке мало місце 14 грудня 2019 року, та на звернення останнього щодо надання йому актів про залиття квартири, відповідач не надав ніякої відповіді, що також свідчить про порушення порядоку доступу до інформації ОСОБА_1 щодо змісту зазначених актів. 
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, із урахуванням наведених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належним чином оцінивши подані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги про те, що 06 листопада 2019 року комісією у складі представників КП «Запоріжремсервс» і представника ТОВ «Рембуд Альянс» проведено обстеження квартири ОСОБА_1 і за результатами обстеження складено акт, який підписано серед інших осіб ОСОБА_3 , тобто особою, яка не має відношення до квартири позивача, не береться апеляційним судом до уваги, адже вказане не спростовує висновків суду першої інстанції про визнання бездіяльності протиправною, оскільки з заявою про надання актів про залиття звернувся саме власник квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , якому такі акти повинні бути вручені в обов`язковому порядку.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо не складення акту про залиття квартири, яке сталося 14 грудня 2019 року у звязку з тим, що з моменту залиття до моменту обстеження 10 січня 2019 року пройшов майже місяць, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заяву про залиття квартири відповідачем отримано 18 грудня 2018 року ( а.с. 47), однак представники Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради прибули за адресою позивача з метою проведення обстеження лише 10 січня 2019 року. Крім, того Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, не містять чіткого визначення термінів, протягом яких повинно бути складено відповідний акт про залиття.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції обгрунтовано викладеих в мотивувальній частині судового рішення.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л).
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги Комунального підприємства « Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради та залишення без змін рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2020 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване.
Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню або зміні, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382  ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2020 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови складено 21 травня 2020 року.
Головуючий, суддя   	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Кочеткова І.В.	Маловічко С.В.